Справа № 534/1766/15-ц
№ 2/534/217/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Комсомольськ справу за цивільним позовом Управління пенсійного фонду України у м.Комсомольську до ОСОБА_3 про відшкодування переплати пенсії,

в с т а н о в и в :

В серпні 2015 року до суду звернулося Управління пенсійного фонду України у м.Комсомольську із позовом, в якому прохає стягнути з ОСОБА_3 відшкодування переплати пенсії в розмірі 2373,41 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що згадана переплата виникла в звязку із наданням відповідачем недостовірних довідок про заробітну плату, на підставі яких визначався розмір пенсії.

Представник позивача та відповідач, будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи, до залу суду не зявилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у м.Комсомольську та отримує пенсію за віком.

02 серпня 2012 року працівниками Управління Пенсійного фонду РФ в м.Череповець по документах ВАТ «Северсталь» складено Акт №282 проведено документальну перевірку довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 18 жовтня 2004 року №68 гр.ОСОБА_3 за період роботи з 01 червня 1962 року по 31 травня 1967 року (а.с.36).

Відповідно до перерахунку переплата пенсії ОСОБА_3 у звязку з наданням страхувальником недостовірних даних про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01 червня 1962 року по 31 травня 1967 року складає 2373,41 грн. (а.с.40).

З матеріалів справи вбачається, що на час призначення ОСОБА_3 пенсії не було виявлено будь-яких порушень та зауважень і прийнято рішення про призначення пенсії. Довідка про заробітну плату не викликали сумнівів і були взяті за основу.

Частиною 1 статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV встановлено механізм утримання надміру виплачених сум пенсій, відповідно до якого, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Разом з тим, відповідно до статті 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Виходячи із аналізу ст.1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини 1 ст.1215 ЦК України (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача та про відмову у задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці до відповідача про повернення безпідставно набутих коштів.

Питання про судові витрати вирішено у відповідності до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, 1215 ЦК України, ст.213 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Управлінню пенсійного фонду України у м.Комсомольську відмовити повністю.

Судові витрати по оплаті судового збору прийняти на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно.

Суддя В.В. Крикливий