У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, державного підприємства «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що відповідно до контракту № 3-29 від 24 червня 2008 року він працював на посаді директора державного підприємства «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ». Наказом Міністра економічного розвитку і торгівлі України № 40-п від 30 березня 2015 року його звільнено з займаної посади за п. 7-2 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади». Оскільки вважає, що його звільнено з роботи незаконно, просив задовольнити позов.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржувані рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що на підставі контракту № 3-29 від 24 червня 2008 року, укладеного між Міністерством промислової політики України та ОСОБА_3, останнього було прийнято на посаду директора Державного підприємства «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ».

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2014 року № 94 Міністерство промислової політики України реорганізовано шляхом приєднання до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України "Деякі питання управління міністерством економічного розвитку і торгівлі України об'єктами державної власності" від 23 березня 2014 року № 408-р державне підприємство «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» було передано до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Згідно з абзацом 16 підпункту 1 пункту 3 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 459 від 20 серпня 2014 року, одним із основних завдань Міністерства є забезпечення формування та реалізація державної політики у сфері надання адміністративних послуг.

16 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року № 1682-VII.

Очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування (частина 1 статті 1 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 1 вказаного Закону протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Відповідно до п. 9 ст. 2 Закону заходи з очищення влади (люстрація) здійснюється щодо керівників державних, у тому числі казенних, підприємств оборонно-промислового комплексу, а також державних підприємств, що належать до сфери управління суб'єкта надання адміністративних послуг.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 обіймав посаду директора державного підприємства, що належить до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, яке є суб'єктом надання адміністративних послуг, а отже на нього поширюється дія Закону України «Про очищення влади».

Механізм очищення влади визначений Законом України «Про очищення влади» та постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563 «Деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади», якою затверджений Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Цим Порядком передбачено, що перевірка приналежності посадових осіб на предмет їх люстрації відповідно до Закону України «Про очищення влади» розпочинається згідно з рішенням керівника відповідного органу про початок проведення перевірки. Рішення про початок проведення перевірки в органі оприлюднюється в день його прийняття на офіційному веб-сайті органу, в якому проводиться перевірка, та в той самий день доводиться відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці. У разі коли в органі, в якому проводиться перевірка, відсутня технічна можливість для оприлюднення рішення про початок проведення перевірки в органі, такий орган надсилає зазначене рішення в день його прийняття у паперовій та електронній формі (скановану копію у форматі pdf) на електронну адресу органу, якому підпорядковується зазначений орган. Орган, якому підпорядковується орган, в якому проводиться перевірка, у той самий день оприлюднює рішення на власному офіційному веб-сайті (пункти 5 - 7).

З метою виконання Закону України «Про очищення влади», відповідно до Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563 «Деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади», та згідно з Планом проведення перевірок відповідно до Закону України «Про очищення влади», затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 1025-р, 16 березня 2015 року Міністром економічного розвитку і торгівлі України Абромавичусом А. був виданий наказ № 233 про початок проведення перевірки стосовно керівників державних підприємств, що належать до сфери управління Міністерства, з 17 березня 2015 року, в тому числі щодо ОСОБА_3 як керівника державного підприємства «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» /пункт 121 додатку 1 до наказу/.

Вказаний наказ 16 березня 2015 року об 11 год 4 хв. був оприлюднений на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Крім того, зміст цього наказу 16 березня 2015 року в телефонному режимі був доведений до відома ОСОБА_3 працівником департаменту кадрового забезпечення та проходження державної служби Мінекономрозвитку, що підтверджується відповідним актом та не заперечувалося позивачем у судовому засіданні.

Відповідно до вимог частин 1 - 3 статті 4 Закону України «Про очищення влади» особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява). Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону. Неподання заяви у строк, передбачений частиною другою цієї статті, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніше як на третій день після спливу строку на подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону.

Враховуючи, що наказом № 233 від 16 березня 2015 року датою початку проведення перевірки відносно позивача як керівника державного підприємства, що належить до сфери управління Мінекономрозвитку, визначено 17 березня 2015 року, позивач мав подати власноручно написану заяву про те, що до нього застосовуються або не застосовуються відповідні заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», про згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо нього до 26 березня 2015 року включно.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у порушення вимог статті 4 Закону України «Про очищення влади» протягом установленого строку не подав заяву про те, що до нього застосовуються або не застосовуються відповідні заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», про згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо нього, при цьому 26 березня 2015 року у телефонному режимі був повідомлений працівником департаменту кадрового забезпечення та проходження державної служби Мінекономрозвитку про наслідки ненадання документів для проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», про що свідчить відповідний акт.

Враховуючи вказані обставини, суди дійшли обґрунтованого висновку, про законність виданого 30 березня 2015 року Міністром економічного розвитку і торгівлі України наказу № 40-п про звільнення ОСОБА_3 з посади директора Державного підприємства «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади» та п. 7-2 ст. 36 КЗпП України.

Викладені в оскаржуваних рішеннях висновки відповідають фактичним обставинам, встановленим на підставі поданих сторонами доказів, і ґрунтуються на нормах матеріального права. Порушення норм процесуального законодавства при проведенні оцінки доказів не встановлено.

Оскільки позивач обіймав посаду, щодо якої мали здійснюватись заходи з очищення влади, та у визначені Законом України «Про очищення влади» строки не подав заяву про застосування чи незастосування до нього заборон, згоду на проходження перевірки і оприлюднення відомостей про нього, що і стало підставою його звільнення, то посилання у касаційній скарзі на те, що перевірка відносно нього не проводилась, недотримання принципів, процедур і вимог закріплених у Конституції та Законах України, міжнародних правових актах при проведенні звільнення безпідставні.

Наведені обставини на законність ухвалених судових рішень не впливають.

Не подання заяви є самостійною і безумовною підставою звільнення, а відтак виключає проведення будь-яких перевірок щодо ОСОБА_5

Врахування результатів такої перевірки, дотримання основних засад, мети та принципів очищення влади підлягало б з'ясуванню у випадку, коли б останній подав відповідну заяву і погодився на проведення перевірки після проведення якої трудовий договір з ним був припинений відповідно до Закону України «Про очищення влади».

Безпідставною є вказівка в касаційній скарзі на те, що підприємство, керівником якого був позивач, не надає адміністративних послуг.

Законом України «Про очищення влади» не встановлено, що саме підприємство, заходи щодо очищення влади відносно керівників яких підлягають здійсненню, має надавати адміністративної послуги, - ознакою для здійснення заходів щодо очищення влади відносно таких осіб є належність підприємства до сфери управління суб'єкта надання адміністративних послуг.

Те що підприємство, керівником якого був ОСОБА_3, належить до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі, а останнє є суб'єктом надання адміністративних послуг ніким не оспорюється і підтверджується матеріалами справи.

Позивача звільнено з роботи 30 березня 2015 року. Те, що запис про його звільнення внесено у трудову книжку 6 квітня 2015 року не змінює дати проведення звільнення.

Суди правильно виходили із того, що заборона проводити звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності стосується випадків припинення трудового договору з ініціативи власника чи уповноваженого ним органу (п. 4 ч. 1 ст. 36, ст. ст. 40, 41 КЗпП України) і така не поширюється на припинення трудового договору згідно п. 7-2 ст. 36 КЗпП України, на підставі якого проведено звільнення позивача.

З огляду на викладене зазначені доводи касаційної скарги щодо незаконності судових рішень підлягають відхиленню.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин колегія суддів відхиляє касаційну скаргу і залишає без змін ухвалені судові рішення.

Керуючись ст.ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук