У х в а л а

іменем україни

11 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Маляренка А.В.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, за касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідача вартість спожитої теплової енергії у розмірі 51 606 грн 87 коп., суму інфляційних витрат у розмірі 264 грн 69 коп., 3 % річних у розмірі 125 грн 96 коп. та судовий збір, посилаючись на те, що відповідач своїх обов'язків з 01 жовтня 2009 року по 30 квітня 2013 р. не виконує, добровільно вартість спожитої теплової енергії не погашає.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2015 року, позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 38 644 грн 49 коп. за період з 01 листопада 2010 року по 30 квітня 2013 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, з урахуванням змін внесених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшли обґрунтованого висновку про підставність і доведеність заявлених КП «Харківські теплові мережі» позовних вимог, оскільки належними і допустимими доказами у справі доведено, що відповідач не виконує свої зобов'язання зі сплати наданих позивачем комунальних послуг, виходячи із цього суди правильно стягнути заборгованість у межах строку позовної давності. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином позивач виконало свої зобов'язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов'язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2015 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2015 року ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, відхилити, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.В. Маляренко

І.К. Парінова