№ 207/3508/15-ц
№ 2/207/204/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

судді: Литвинчука В.П.

при секретарі: Єрмаковій Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи Баглійський відділ РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції, Служба у справах дітей виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, 3-і особи Баглійський відділ РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції, Служба у справах дітей виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини про батька.

В обгрунтування пред*явлених позовних вимог вказав, що він,знаходячись у зареєстрованому шлюбі, таємно зустрічався із ОСОБА_3, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_4. Відомості про батька народженого ОСОБА_3 сина у свідоцтво про його народження були внесені з її слів. ІНФОРМАЦІЯ_2 його дружина померла. Через місяць після смерті дружини він став співмешкати з ОСОБА_3 і однією сім*єю вони прожили до 14 березня 2015 року. Тобто, до смерті ОСОБА_3 Співмешкаючи із ОСОБА_3, йому стало відомо, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є його сином. У зв*язку з тим, що у свідоцтві про його народження він не записаний його батьком, то після смерті ОСОБА_3 його сина забрала бабуся, мати співмешканки, і сестра покійної співмешканки, відповідачка по справі, повідомила, що буде оформляти опіку. Він сину допомагав: купував взуття, відвідував школу. 02 червня 2015 року йому зателефонувала відповідачка і повідомила, що його син знаходиться у піонерському таборі. 15 червня 2015 року із телефонної розмови з сином йому стало відомо, що син знаходиться у притулку. У притулку він сина відвідував і сказав, що буде оформляти опіку. Через деякий час його повідомили, що сина віддають у прийомну сім*ю. У нього є всі умови для виховання та утримання сина: він працює, має постійний та стабільний заробіток і житло. З покійною співмешканкою, матір*ю ОСОБА_4, вони спиртним не зловживали. Просить позов задовольнити, визнавши його батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача також позов підтримала та пояснила, що позов підлягає задоволенню, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином позивача.

Відповідачка пред*явленого позову не визнала і пояснила, що позивач став співмешкати з її нині покійною сестрою коли ОСОБА_4 виповнилось уже 03 роки. Її сестра була одинокою матір*ю і батько ОСОБА_4 у свідоцтві про його народження записаний зі слів матері. Позивач участі у вихованні та утримання ОСОБА_4 не приймав. Більш того, позивач разом з її покійною сестрою зловживали спиртним, бив дитину. У задоволенні позову просить відмовити.

3-я особа, представник Баглійського відділу РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції, у судове засідання не з*явився. Подав суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника.

Представник Адміністації Баглійського району, сектору з питань усиновлення дітей, опіки, піклування та сімейних форм виховання служби у справах дітей, пояснила, що сім*я малолітнього ОСОБА_4 знаходиться під їхньою увагою з травня 2015 року тому, що померла одинока матір і після її смерті залишилась малолітня дитина. До них прийшли бабуся і тітка хлопчика і сказали, що тітка бажає оформити опіку. Однак, оформити опіку не змогли і малолітній знаходився у центрі реабілітації, а потім був визначений у прийомну сім*ю. Дитина була занедбана і у його характеристиці ні слова не було сказано про батька. Зараз малолітній знаходиться у прийомній сім*і і характеризується позитивно. У задоволенні позову просить відмовити тому, що життя малолітнього налагодилось, а позивач не є його батьком.

Суд, вислухавши позивача, 3-ю особу, свідків. дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Так, свідок ОСОБА_6 пояснила, що позивача вона не знає. 25 серпня 2015 року у їхню прийомну сім*ю прийшов ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким вони познайомились у притулку і у якого мати померла. Малолітній ОСОБА_4 мав статус дитини сироти, а його покійна мати статус одинокої. Стосовно батька малолітнього їм нічого не було відомо. До теперішнього часу малолітній проживає у їхній прийомній сім*ї, навчається у 6-му класі, займається спортом. Уроки робить самостійно і швидко. При надходженні у прийомну сім*ю у нього були проблеми із зором. У теперішній час зір набагато поліпшився. З позивачем малолітній спілкується по телефону. Вона з чоловіком не забороняють йому зустрічатись із позивачем. Їм невідомо чи є позивач батьком малолітнього. Однак, хлопчик не бажає жити з позивачем.

Аналогічні пояснення надані свідком ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що позивач її брат. Відповідачку вона знає. Брат співмешкав з нині покійною ОСОБА_3, матір*ю малолітнього ОСОБА_4 і є його батьком. Ця обставина їй відома зі слів покійної матері малолітнього. Покійна зловживала спиртним.

Малолітній ОСОБА_4 пояснив, що він проживає у прийомній сім*ї і хоче жити у прийомній сім*ї. Його у прийомній сім*ї не б*ють, не ображають, краще за нього турбуються і у прийомній сім*ї йому краще жити. Прийомних батьків називає батьком та матір*ю.

Відповідно до ст.128 Сімейного Кодексу України: "За відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України."

У судовому засіданні було встановлено, що запис про батька дитини проведений зі слів матері відповідно до ст.135 СК України.

Нині покійна мати малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мала статус одинокої матері.

При цьому, позивачем суду не надано ніяких відомостей які б засвідчували, що він є батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Від призначення та проведення судово-генетичної експертизи на предмет встановленя батьківства позивач відмовився.

Визнання ж батьківства можливе лише завдяки встановленню кровного споріднення між дитиною і особою, яка вважає себе батьком дитини.

Окрім того, у судовому засіданні було встановлено і вказану обставину визнав позивач, що при житті матері дитини він не ставив питання про визнання свого батьківства.

Також у судовому засіданні було встановлено, що малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з серпня 2015 року знаходиться у прийомній сім*ї.

Жити з позивачем відмовився.

При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору необхідно покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.128, 135 Сімейного Кодексу України, ст.ст.6-14, 30, 212-218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи Баглійський відділ РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції, Служба у справах дітей виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька --- відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене на протязі 10 днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя: / Литвинчук В.П. /