Єдиний унікальний номер 741/347/16
Провадження № 2/741/216/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 30 березня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Драбиноги С.М.,

позивача та його представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади с. Червоні Партизани в особі Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 16 січня 2004 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені Крапивянського згідно сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ЧН № 037254. Він (позивач) є спадкоємцем майна померлої за заповітом. ОСОБА_3 за станом здоровя потребувала сторонньої допомоги, а тому в 2000 році він (позивач) разом із дружиною став проживати в будинку ОСОБА_3, й проживав там до 2006 року, а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті останньої. Нотаріус відмовила йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину.

ОСОБА_2 просив суд встановити факт постійного проживання разом із ОСОБА_3 на момент смерті останньої, а також визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 037254 належало ОСОБА_3, яка померла 16 січня 2004 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів, які зазначені в позовній заяві.

Представник Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_2, просив розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд розглядає справу у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дали показання про те, що добре знали ОСОБА_3, яка була далеким родичем позивача. На день смерті ОСОБА_3 позивач із дружиною та малолітньою дитиною постійно проживали разом із нею в с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області по вул. 1-го Травня, 19, доглядали за нею. Після смерті ОСОБА_3 позивач здійснював її поховання та поминальні обряди.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

16 січня 2004 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 19-20) вбачається, що ОСОБА_3 за життя склала три заповіти, останній з яких посвідчений 14 січня 2004 року.

З копії заповіту, посвідченого 14 січня 2004 року в Червонопартизанській сільській раді Носівського району Чернігівської області, який зареєстрований за № 01 в реєстрі нотаріальних дій (а.с. 6), вбачається, що ОСОБА_3 усе своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, заповіла ОСОБА_2

ОСОБА_2, як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті ОСОБА_3

З повідомлення Носівської районної державної нотаріальної контори № 388/01-16 від 21 березня 2016 року (а.с. 17) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 18), вбачається, що спадкова справа після померлої 16 січня 2004 року ОСОБА_3 не заводилася.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Факт, який просить встановити позивач, підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 217/02-31 від 25 лютого 2016 року (а.с. 10) вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в звязку з тим, що ОСОБА_2 не звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, а також в звязку з відсутністю документів, які б підтверджували факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 на момент її смерті, та правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

В судовому засіданні встановлено, що на день смерті ОСОБА_3 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією довідки Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 346 від 24 лютого 2016 року (а.с. 7).

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення даного факту має для ОСОБА_2 юридичне значення, так як дозволяє йому належним чином реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3

За таких обставин позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай), суд виходить з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 за життя набула право на земельну частку (пай) площею 4,32 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП Крапивянського, отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 037254, що підтверджується копією листа відділу Держгеокадастру у Носівському районі (а.с. 8).

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

В судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 037254, виданий на імя ОСОБА_3, був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 9).

Позивач позбавлений можливості отримати дублікат втраченого сертифікату.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке належало померлій ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 213, 215, 256, 259 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживав з ОСОБА_3, яка померла 16 січня 2004 року, в будинку № 19 по вул. 1-го Травня в с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області на час відкриття спадщини після смерті останньої.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право на земельну частку (пай) площею 4,32 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені Крапивянського, яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 037254, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 16 січня 2004 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв