Справа № 297/283/16-ц
18 квітня 2016 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово заяву ПАТ «КБ «Хрещатик» про забезпечення доказів по справі за позовом ПАТ «КБ «Хрещатик» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
ПАТ «КБ «Хрещатик» звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття ПАТ «КБ «Хрещатик» права власності на житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с. Бене, вул. Ракоці, 175.
Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що 07.06.2007 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 247-пп, згідно якого вона отримала кредит в розмірі 1 000 000 гривень строком повернення до 06.06.2013 року зі сплатою 18 % річних за користування кредитом. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 18.05.2012 року стягнуто з ОСОБА_2 борг за вищевказаним кредитним договором в розмірі 1 493 614, 60 гривень. Оскільки, станом на день подання позову заборгованість не погашена, а станом на 06.01.2016 року заборгованість становить 1 247 800, 14 гривень, банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, так як в якості забезпечення зобовязань за кредитним договором між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_3 16.07.2007 року було укладено іпотечний договір. Відповідно до умов цього договору ОСОБА_3 передав банку в іпотеку житловий будинок садибного типу № 175, що знаходиться по вул. Ракоці (Леніна) в с. Бене Берегівського району. Так як ОСОБА_3 помер 18.10.2010 року, а заяву про прийняття спадщини померлого подав його син ОСОБА_1, позивач звертається з позовом до останнього, як до спадкоємця. У звязку з цим, керуючись ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок садибного типу № 175 по вул. Ракоці (Леніна) в с. Бене Берегівського району в рахунок часткового погашення боргу за кредитним договором шляхом набуття ПАТ «КБ «Хрещатик» права власності на предмет іпотеки.
Представник позивача в судове засідання не зявився, однак згідно поданої ним заяви, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує (а. с. 207).
Відповідач ОСОБА_4, який про день, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи чи про розгляд справ за його відсутності від нього не надходило (а. с. 206).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18.05.2012 року з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором № 247-пп від 07.06.2007 року в розмірі 1 493 614, 60 гривень (а. с. 58-60).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 18.01.2016 року загальна заборгованість за кредитним договором № 247-пп від 07.06.2007 року становить 1 247 800, 14 гривень, з яких 981 480 гривень заборгованість за кредитом, 266 320, 14 заборгованість за відсотками, нарахованими за період з 07.06.2007 року по 01.10.2010 року, тобто по місяць смерті іпотекодавця (а. с. 27-28).
Відповідно до іпотечного договору № 752/247-пп від 16.07.2007 року, укладеного між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_3, а саме п. 7.1, у разі невиконання чи неналежного виконання зобовязань по кредитному договору та/або умов цього договору іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки одним із способів, передбачених п. 8.2 іпотечного договору, серед яких є вибраний позивачем спосіб приймає у власність предмет іпотеки в рахунок погашення зобовязань, забезпечених цією іпотекою (а. с. 22-25).
Так, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Статтею 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно (постанова ВСУ від 04.09.2013 у справі № 6-73цс13).
Суду надані наступні беззаперечні докази того, що попередні заходи не привели до належного виконання зобовязання.
Так, як вбачається з копії постанови головного державного виконавця Личаківського ВДВС Львівського МУЮ від 13.11.2012 року виконавче провадження з примусового виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 1 496 833, 60 гривень закінчено, у звязку з тим, що рухомим та нерухомим майном боржник не володіє, на арештованих рахунках боржника кошти відсутні, ліквідованого майна боржника також не виявлено (а. с. 61).
Пунктом 39 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.
Частиною 3 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.
Як вбачається з висновку про вартість майна, даного субєктом оціночної діяльності ТОВ «Бізнеспартнери», ринкова вартість предмета іпотеки житлового будинку садибного типу, загальною площею 228, 2 кв. м., становить 317 000 гривень.
Відповідно до ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми поведеного платежу для виконання грошового зобовязання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, повязані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Іпотекодавець ОСОБА_3 помер 18.10.2010 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 186996 (а. с. 64).
Як вбачається з копії спадкової справи № 396/2011 до майна померлого ОСОБА_3, наданої суду Першою київською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали про витребування доказів, відповідач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 і він прийняв спадщину за померлим батьком ОСОБА_3, що підтверджується його відповідною заявою від 15.04.2011 року (а. с. 141).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини переходять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.
Як вбачається з спадкової справи, ОСОБА_1 не отримав свідоцтва про право на спадщину. А відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Суд вважає, що зволікання ОСОБА_1 з виконанням цього обовязку повязане з метою ухилення відповідати за борги ОСОБА_2 як спадкоємця іпотекодавця.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу.
Так, ч. 1 ст. 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).
При цьому, початкова ціна предмета іпотеки не береться до уваги судом у разі заявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на нього, оскільки згідно із ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. Як вже було вище вказано, ринкова вартість предмета іпотеки становить 317 000 гривень, тому суд вважає звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення названої суми заборгованості боргу.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в користь позивача судовий збір у розмірі 4 755 гривень, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст. ст. 534, 1216, 1218, ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1282 ЦК України, ст. 1, 33, ч. 3 ст. 37, 39 Закону України «Про іпотеку», п. п. 36, 39, 42 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 57-60, ч. 1 ст. 88, 215, 224-226, 292, 294 ЦПК України,
В рахунок часткового погашення заборгованості за Кредитним договором № 247-пп від 07.06.2007 року, укладеного між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2, звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття ПАТ «КБ «Хрещатик» права власності на предмет іпотеки житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с. Бене, вул. Ракоці (Леніна), 175.
За рахунок ринкової вартості предмета іпотеки в розмірі 317 000 гривень задовольнити вимоги ПАТ «КБ «Хрещатик» щодо часткового погашення боргу за Кредитним договором № 247-пп від 07.06.2007 року, в сумі заборгованості 317 000 (триста сімнадцять тисяч) гривень, зокрема вимог щодо сплати: процентів у сумі 266 320 (двісті шістдесят шість тисяч триста двадцять) гривень 14 копійок та частини основної суми кредиту в розмірі 50 679 (пятдесят тисяч шістсот сімдесят девять) гривень 86 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ «КБ «Хрещатик» судовий збір в розмірі 4755 (чотири тисячі сімсот пятдесят пять) гривень, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя ОСОБА_5.