Справа № 202/1692/16-ц
Провадження №2/202/1218/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Дніпрометиз», третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду загальнодержавного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворювань України в м. Дніпропетровську про визнання права на забезпечення та відновлення права на середньомісячний заробіток,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Дніпрометиз», третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду загальнодержавного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворювань України в м. Дніпропетровську про визнання права на забезпечення та відновлення права на середньомісячний заробіток. В обґрунтування позову зазначив, що 07 квітня 1995 року при виконанні своїх трудових обовязків на ВАТ «Дніпрометиз» ним була отримана виробнича травма. В результаті чого, висновком МСЕК 07 серпня 1995 року позивачу була встановлена стійка втрата професійної працездатності. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року №472 відповідач у листопаді 1995 року виплатив позивачу одноразову допомогу та почав виплати втраченого заробітку (або відповідної її частини). Вважаючи, що відповідач невірно застосував визначений середній заробіток у сумі 133,56 грн. для обчислення розміру відшкодування шкоди, застосував не повні календарні місяці роботи та не скоригувавши на час встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності з урахуванням підвищення тарифних ставок, позивач неодноразово звертався до суду. У звязку з чим, просить визнати його право на забезпечення в разі часткової втрати працездатності та відновити його право на середньомісячний заробіток, який було застосовано в рішенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2004 року, який потрібен для одержання допомоги по загальнообовязковому державному соціальному страхуванню в повному обсязі по травмі, отримані 07 квітня 1995 року в розмірі 456 грн. 02 коп.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник Відкритого акціонерного товариства «Дніпрометиз» ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Надав суду письмові заперечення, у яких зазначив, що аналогічна вимога позивача щодо відновлення його права на середньомісячний заробіток вже була розглянута й вирішена Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська в межах цивільної справи №2-163/08 між тими самим сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав. Також зазначена вимога була предметом розгляду цивільних справ №2/0417/2361/2012, № 2-о/0417/87/2015 та № 202/6121/15-ц. Посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 205 та ч.2 ст. 223 ЦПК України, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник Фонду загальнодержавного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворювань України в м. Дніпропетровську ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та надала суду письмові заперечення, у яких зазначила, що відділення Фонду продовжує відшкодовувати позивачу виплати у звязку з травмою на виробництві в повному обсязі на підставі переданих 19 липня 2001 року підтверджуючих документів та заяви ОСОБА_1 від 16.07.2001 року про продовження страхових виплат. Також щорічно з 01 березня відділення Фонду провадило до 01 січня 2015 року перерахування суми щомісячних страхових виплат на коефіцієнт збільшення відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року №1105-XIV в редакції, що діяла до 01 січня 2015 року. Зазначила, що Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська вже були неодноразово розглянуті позовні заяви ОСОБА_1 за аналогічними вимогами.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 07 квітня 1995 року при виконанні своїх трудових обовязків на ВАТ «Дніпрометиз» ОСОБА_1 була отримана виробнича травма.

Висновком МСЕК 07 серпня 1995 року позивачу була встановлена стійка втрата професійної працездатності.

За наслідками виробничої травми від 07 квітня 1995 року ВАТ «Дніпрометиз» було складено Акт за формою Н-1 від 11 квітня 1995 року та призначена сума відшкодування.

19 липня 2001 року ВАТ «Дніпрометиз» Актом приймання-передачі №113.58 від 19 липня 2001 року передало особовою справою документи ОСОБА_1 до відділення Фонду для продовження йому страхових виплат. З того часу відділення Фонду на підставі переданих документів та заяви ОСОБА_1 від 16 липня 2001 року продовжує здійснювати відшкодовування йому виплати у звязку з травмою на виробництві в повному обсязі.

Позивач неодноразово звертався до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з аналогічними позовами про встановлення середньомісячного заробітку у звязку з травмою на виробництві від 07 квітня 1995 року у розмірі 456,02 грн. для держання допомоги по загальнообовязковому державному соціальному страхуванню та визнання його права на забезпечення в разі часткової втрати працездатності.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Дніпрометиз», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду загальнодержавного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворювань України в м. Дніпропетровську про встановлення розміру втраченого заробітку та зобовязання відповідача передати до Відділення виконавчої дирекції Фонду загальнодержавного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворювань України в місті Дніпропетровську довідку про розмір втраченого заробітку для розрахунку страхових виплат, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та встановлено розмір втраченого базового заробітку з 07 серпня 1995 року (дати встановлення МСЕК відсотка), по отриманій травмі 07 квітня 1995 року в сумі 456 грн.02 коп. Встановлено розмір втраченого заробітку з 01 квітня 2001 року в сумі 242 грн.15 коп. із розрахунку середньомісячної заробітної плати в розмірі 1 614 грн. 30 коп. для розрахунку страхових виплат по соціальному страхуванню відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві й професійному захворюванні, що спричинили втрату працездатності від 23.09.1999 року № 1105-ХIV». Зобовязано відповідача ВАТ «Дніпрометиз» передати до Відділення виконавчої дирекції Фонду загальнодержавного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворювань України в місті Дніпропетровську довідку про розмір втраченого заробітку з 01 червня 2001 року в сумі 242 грн. 15 коп. із розрахунку середньомісячної заробітної плати для розрахунку страхових виплат у розмірі 1 614 грн. 30 коп.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2009 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2008 року скасовано, у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Верховного суду України від 30 квітня 2009 року відмовлено у відкриті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Дніпрометиз», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду загальнодержавного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворювань України в місті Дніпропетровську про встановлення розміру середньомісячного заробітку для обчислення відшкодування потерпілому втраченого заробітку та зобовязання передати довідку про розмір втраченого заробітку для рахунку страхових виплат.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дніпрометиз» про скасування наказу та встановлення середнього заробітку відмовлено.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВАТ «Дніпрометиз», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську про визначення права на встановлення середньомісячного заробітку відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року ОСОБА_1 до ВАТ «Дніпрометиз», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська біло залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Дніпрометиз», третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду загальнодержавного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворювань України в м. Дніпропетровську про визнання права на забезпечення та відновлення права на середньомісячний заробіток відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлений до 16 квітня 2016 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волошин Є.В.