Справа № 462/8612/15 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/2463/16 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Іванової О.О.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівського музею історії релігії на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 9 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Львівського музею історії релігії про визнання незаконними та скасування наказів, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання незаконним та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності за № 50-вс від 26.11.2015 р. та №54-вс від 08.12.2015 р. В обґрунтування позову посилалася на те, що вона не порушувала своїх трудових обов'язків і посадову інструкцію, не перешкоджала науковому співробітнику проводити екскурсію, а також не залишала ввірену їй експозицію.

Оскаржуваним рішенням задоволено позов ОСОБА_4 Скасовано накази директора Львівського музею релігії № 5-вс від 26.11.2015р. та № 54-вс від 08.12.2015 р.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення оскаржила Львівський музей історії релігії, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що дисциплінарні стягнення до позивачки застосовані відповідно до норм чинного законодавства (ст..ст. 147-149 КЗпП України). Посилається на те, що позивач неодноразово порушувала свої посадові обов'язки, не дотримується Правил внутрішнього розпорядку, виконує роботу, яка не відповідає кваліфікації за посадою. Крім того зазначає, що судом не вказано норму закону, якою передбачено залучення музейних доглядачів при складанні актів відсутності позивачки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підтримання скарги, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів знаходить законні підстави для її часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 01.06.2012 р. працює у Львівському музеї історії релігії на посаді музейного доглядача.

Наказом № 50-вс від 26.11.2015 року ОСОБА_4 була оголошена догана за невиконання без поважних причин трудових обов'язків.

Наказом № 54-вс від 08.12.2015 р. ОСОБА_4 повторно була оголошена догана за невиконання без поважних причин трудових обов'язків і порушення трудової дисципліни.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 148 цього Кодексу передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Як убачається з матеріалів справи підставою винесення наказу № 50-вс про оголошення догани була доповідна записка від 28.10.2015 р. молодшого наукового спеціаліста ОСОБА_6 про самовільне проведення ОСОБА_4 екскурсії у відділі «Православ»я», що не входить в її посадові обов'язки, а також акт № 2 від 13.11.2015 р. про виявлення порушення трудової дисципліни та невиконання посадових обов»язків.

У поясненні від 26.11.2015 р. ОСОБА_4 зазначила, що 27.10.2015 р. вона не проводила екскурсії, однак можливо у цей день відповідала на деякі запитання відвідувачів, що не є проведенням екскурсії (а.с. 11 зв.).

Із наказу № 50-вс випливає, що позивачці оголошено догану за невиконання без поважних причин трудових обов'язків.

Розділом ІІ посадової інструкції музейного доглядача передбачено завдання та обов'язки музейного доглядача, який забезпечує збереження експонатів у дорученій їй експозиції від псування і крадіжок; приймає і здає згідно зі списком після закінчення роботи, доручену йому експозицію черговому науковому співробітникові; стежить за чистотою закріплених за ним відділів; спостерігає за тим, щоб відвідувачі не порушували правил поведінки в музеї і режим його роботи; доповідає заступнику директора з наукової роботи, зав. Відділу та черговому науковому співробітнику про всі виявлені недоліки у межах своєї компетенції; протирає вітрини від пороху. За вказівкою заввідділу бере участь у прибиранні вітрин всередині та профілактиці експонатів (п.п. 2.1.-2.6.).

У розділі 5 інструкції вказано відповідальність музейного доглядача за якість і своєчасність виконання покладених на неї цією посадовою інструкцією обов'язків; дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку музею; дотримання інструкцій з охорони праці, протипожежної безпеки та виробничої санітарії; порушення правил внутрішнього розпорядку та трудової дисципліни; збереження музейного майна та експонатів.

Задовольняючи позов в частині скасування наказу № 50-вс від 28.10.2015 р., суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення, оскільки відповідачем не надано доказів на порушення нею трудових обов'язків, зокрема самовільне проведення нею екскурсії та невиконання п. 2.1. посадової інструкції, а тому цей висновок є правильним та відповідає нормам матеріального права.

Матеріалами справи також встановлено, що наказом № 54-вс 08.12.2015 р. ОСОБА_4 оголошено догану за невиконання без поважних причин трудових обов'язків і порушення трудової дисципліни, а саме: залишення нею без нагляду дорученої експозиції та перешкоджання у цей час науковому співробітнику музею проводити екскурсію.

Підставою оголошення ОСОБА_4 догани були доповідна записка від 11.11.2015 р. старшого наукового співробітника ОСОБА_7 про виявлення факту порушення трудової дисципліни ОСОБА_4; акт № 1 від 13.11.2015 р. про виявлення порушення трудової дисципліни та невиконання посадових обов'язків; пояснювальна записка ОСОБА_4 від 13.11.2015 р.

Отже, у вищевказаному наказі чітко вказано причини оголошення догани ОСОБА_4

Так, із доповідної записки старшого наукового працівника ОСОБА_8 убачається, що ОСОБА_4 11.11.2015 р. під час проведення ОСОБА_8 екскурсії відволікала відвідувачів, перебиваючи екскурсовода. Про цей факт, а також про відсутність позивачки на робочому місці, у відділі «Католицизм» з 15.05 год. був складений акт № 1 від 13.11.2015 р. та підписаний головою профспілкового комітету музею, старшими науковими співробітниками та бібліотекарем (а.с. 29).

Із пояснення ОСОБА_4 від 13.11.2015 р. убачається, що нею не спростовано факт відсутності її на робочому місці, у відділі «Католицизм» та перешкоджання проведення ОСОБА_8 екскурсії, а лише зазначено, що нею не порушувалася трудова дисципліна, а саме на роботу не запізнювалася, впродовж робочого дня приміщення музею не полишала, прогулів не вчиняла, робочий день закінчувала у відповідності до режиму роботи музею.

Пунктом 33 правил внутрішнього трудового розпорядку і режиму роботи Львівського музею історії релігії передбачено безпосередній нагляд за збереженням музейних цінностей здійснюють наглядачі залів музею. Під час чергування в обов'язки наглядача залів музею входить безвідлучно знаходитися у довіреному йому експозиційному залі (залах) і здійснювати постійний нагляд за збереженням і цілістю музейних експонатів.

Отже, згідно з Правилами внутрішнього розпорядку обов'язком музейного наглядача є безвідлучне знаходження у довіреному йому експозиційному залі.

Як випливає із матеріалів справи, ОСОБА_4 була відсутня у довіреному їй експозиційному залі - відділ «Католицизм» з 15.05 год., що суперечить Правила внутрішнього розпорядку.

Крім того, ОСОБА_4 перешкоджала проводити екскурсію англійською мовою ОСОБА_7, що не спростовано позивачкою у її поясненні.

Відтак, висновок суду про наявність підстав для скасування наказу № 54-вс є неправильним, спростовується матеріалами справи та не узгоджується із нормами матеріального права.

Оскільки позивач 11.11.2015 р. порушила трудову дисципліну і не виконувала без поважних причин свої трудові обов'язки, визначені посадовою інструкцією музейного наглядача і правилами внутрішнього трудового розпорядку, то відповідач правомірно оголосив догану ОСОБА_4, як найменш суворий вид стягнення.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду в частині скасування наказу № 54-вс від 08.12.2015 р. підлягає скасуванню і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог, а в решті рішення залишити без змін.

Керуючись п.п. 1, 2, п.п. 3, 4 ст. 309, ст.ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу Львівського музею історії релігії задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 9 лютого 2016 року про скасування наказу директора Львівського музею релігії № 54-вс від 8 грудня 2015 року «Про застосування до ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення» скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог ОСОБА_4.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: