ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 174/1046/15-ц,
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 р. м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Ілюшик І.А.

за участі секретаря Заіка А.В.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, оскільки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в звязку з чим станом на 31.10.2015 року має заборгованість 27264,34 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості та судові витрати, повязані з розглядом справи.

Представник позивача ОСОБА_1 приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що кредитна картка видавалась відповідачу при укладенні договору, потім її строк дії закінчився і картка була перевипущена.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з'явилася, проти задоволення позову заперечувала, просила застосувати строк позовної давності, оскільки не сплачувала кредит з 2010 року, однак з позовом до суду банк звернувся тільки тепер.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, що виникли в результаті укладення між ними кредитного договору.

До матеріалів справи долучено копію умов та правил надання банківських послуг (а.с. 8-31), заяву позичальника (а.с. 11-19), розрахунок заборгованості (а.с. 5-9), що є доказами як виникнення договірних правовідносин, так і факту їх порушення боржником. Також долучена розгорнута виписка по рахунку ОСОБА_2 (а.с. 48-54).

На підставі Статуту, ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником за всіма правами ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 22 ).

Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобовязання за договором не виконує і станом на 31.10.2015 року має заборгованість 27264,34 грн., яка складається з наступного: 6822,89 грн. - заборгованість за кредитом; 14163,78 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 4503,18 грн.- заборгованість за пеню та комісією; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1274,49 грн. - штраф (процентна складова).

На підтвердження свого тяжкого матеріального становища у 2010 році, що перешкоджало їй сплачувати заборгованість по кредитному договору, відповідач надала копії судових наказів про стягнення з неї заборгованості за комунальні послуги (а.с. 40-43).

Копії трудової книжки чоловіка відповідача та військового квитка її сина суд не приймає до уваги, як докази її тяжкого матеріального становища, оскільки безробітність чоловіка та перебування сина у складі Збройних Сил про це безпосередньо не свідчать (а.с. 59, 60).

Згідно довідки про доходи відповідача № 780, її середній заробіток у 2015-1026 році склав 4777, 54 грн. без урахування податків та обовязкових зборів (а.с. 61).

За місцем реєстрації відповідача мається заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на квітень 2016 року в сумі 2186,48 грн. (а.с. 68).

Договір складається із заяви кредитора, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою (далі Правил).

Згідно з пунктом 9.12 Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформувала іншу сторону про припинення договору, він автоматично пролонгується на такий самий строк.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку і за умови дотримання інших умов продовження, передбачених договором.

Судом також установлено, що останній платіж за умовами договору ОСОБА_2 здійснила 29.04.2010 року, після чого грошові зобов'язання за договором нею не виконувались, що випливає з розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви (а.с. 7).

Згідно виписки по рахунку, з 2009 року відповідач готівкові кошти з рахунку не отримувала і жодних операцій з карткою не здійснювала (а.с. 48-54).

Згідно з нормами цивільного законодавства зобов'язання, підставою виникнення яких є договір, мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини першої ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обовязки виникають у кожного контрагента.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно правової позиції ВСУ у справі № 6-154 цс15, викладеній у Постанові від 30.09.2015 року, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

У Постанові від 19.03.2014 року по справі № 6-14цс14 висловлена правова позиція ВСУ про те, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Згідно правової позиції ВСУ, висловленої під час розгляду справи № 6-103цс14 у Постанові від 24.09.2014 року, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Судами залишено поза увагою те, що відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці, і що останній платіж здійснено в листопаді 2008 року, дія картки закінчилась 30 жовтня 2009 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у вересні 2013 року.

У справі, що розглядається, п. 3.1.1, 5.4 Правил містять аналогічні положення щодо користування платіжною карткою, останній раз картку перевипустили у 2009 році і строк її дії закінчився у березні 2010 року, що визнано в процесі судового розгляду сторонами, а тому не підлягає доказуванню згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України. З того часу картка не перевипускалась, правила користування карткою є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку, останній платіж відповідач сплатила у квітні 2010 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у грудні 2015 року.

Отже, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),

Слід зазначити, що пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, а також на те, що після закінчення строку дії договору банк не видавав ОСОБА_2 грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобовязань за договором від 02.03.2007 року не виконала.

Питання щодо поважності пропуску строку для звернення з позовом суду позивачем перед судом не ставилось. Тому, відповідно до положень ст. 256, ч 1, 5 ст. 261, ч. 4 ст. 267 ЦК України, з урахуванням зазначених вище обставин, суд доходить висновку, що банк пропустив строк позовної давності, який по кредитній картці ПАТ КБ «ПриватБанк» не переривався, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позову. В звязку з відмовою у задоволенні позову судові витрати віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.А.Ілюшик