Провадження № 2/760/2178/16
Справа № 760/249/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Січкар Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю характерів та різні погляди на життя, у зв'язку з чим між сторонами постійно виникали непорозуміння, які привели до взаємного відчуження.

Позивач зазначає, що вони з жовтня 2015 року року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, а тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо.

Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків.

Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнав та просив суд його задовольнити.

Наслідки визнання відповідачем позову йому роз'яснені і зрозумілі. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.01.1994 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про укладення шлюбу від 29.01.1994 року, актовий запис № 19 (а.с.4). Від цього шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Судом також встановлено, що сторони з жовтня 2015 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків.

Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. Донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю.

За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Переяслав-Хмельницьким міським відділом ЗАГС Київської обл., актовий запис № 19 від 29.01.1994 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: