Справа № 2-233/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Іоновій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності, Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИСТАЛ ЕДЮКЕЙШЕН ГРУП» про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 23.06.2015 року звернувся з позовною заявою, в якій просив визнати свідоцтво України НОМЕР_1 на комбінований знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» повністю недійсним та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести запис про це до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та опублікувати відповідні відомості у офіційному бюлетені «Промислова власність».

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07.09.2015 року за клопотанням сторін по справі було призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої було доручено атестованому судовому експерту ОСОБА_3

29.09.2015 року до суду надійшов висновок № 83 судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 28.09.2015 року, відповідно до якого комбінований знак «ІНФОРМАЦІЯ_1.» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 не є схожим зі знаком для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвом України № НОМЕР_2 настільки, що їх можна сплутати, а комбінований знак «ІНФОРМАЦІЯ_1.» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 не є таким, що може ввести в оману щодо Студії дитячого розвитку «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка надає освітні послуги.

Не погоджуючись з висновком експертизи, представник позивача заявив клопотання про призначення повторної судової експертизи, проведення якої він просив доручити експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, посилаючись на те, що експерт ОСОБА_3 надав необґрунтований та необ'єктивний висновок.

Представники відповідачів проти задоволення вказаного клопотання заперечували, посилаючись на відсутність підстав для призначення у справі повторної експертизи.

Суд, вислухавши думку сторін, допитавши судового експерта ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна судова експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Таким чином, повторною є експертиза, яка призначається, якщо висновок первинної експертизи суперечить матеріалам справи, викликає сумніви щодо його правильності і визнаний судом необґрунтованим, тому призначення повторної експертизи повинно бути мотивоване.

Так, ухвалою суду від 07.09.2015 року по справі була призначена судова експертиза об'єктів інтелектуальної власності. Питання, які були поставлені перед експертом, приймалися з урахуванням думки сторін та матеріалів справи. В розпорядження експерта були надані матеріали цивільної справи, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що експертне дослідження проведене відповідно до Закону України «Про судову експертизу» кваліфікованим судовим експертом, який має відповідну кваліфікацію та внесений до реєстру атестованих судових експертів.

Висновок № 83 судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 28.09.2015 року містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених запитань. Крім того, даний висновок узгоджується із іншими залученими до матеріалів справи доказами як окремо, так і у їх сукупності.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_3 надав роз'яснення щодо проведення даного експертного дослідження, повністю підтримав вказаний висновок, дав повні та вичерпні відповіді на поставлені запитання. Зазначив, що має відповідну кваліфікацію, методика дослідження відповідає встановленим вимогам, в проведеному дослідженні міститься докладне обґрунтування висновку.

Таким чином, судом встановлено, що при призначенні та проведенні експертизи були додержані вимоги законодавства; компетентність експерта і його дії в межі своїх повноважень не викликають сумніву; врахована достатність поданих експерту об'єктів дослідження і повнота відповідей на порушені питання та їх відповідність і узгодженість з фактичними даними, наявним в матеріалах справи; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; що в сукупності свідчить про обґрунтованість експертного висновку.

Разом з тим, будь-яких нових обставин для призначення повторної експертизи представником позивача наведено не було, наведені в клопотання представником позивача доводи носять оціночний характер та не спростовують висновку судового експерта.

Щодо поданої представником позивача як підстави обґрунтування заявленого клопотання рецензії від 12.01.2016 року Науково-дослідного центру судової експертизи щодо відповідності вказаного висновку вимогам нормативно-правових актів у частині його складання і оформлення, правильності застосування методів дослідження, то суд вважає, що даний висновок не може бути достатньою підставою для задоволення даного клопотання, оскільки в ньому міститься оціночний аналіз проведеного дослідження, а виклад досліджень за матеріалами справи відсутній.

Крім того, така рецензія про правильність проведеної експертизи не має процесуального значення та посилання на неї є некоректним, до того ж підстав для застосування дисциплінарного стягнення в діях експерта за наслідками розгляду цієї рецензії Центральною експертно-кваліфікаційною комісією при Міністерстві юстиції України не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що складений висновок є повним і ясним та не викликає сумніву, оскільки експерт дослідив всі подані об'єкти і дав ґрунтовні, відповідні матеріалам справи, чітко викладені відповіді на поставлені перед ним питання.

Поставлені представником позивача питання не потребують повторного дослідження, виходячи з того, що зазначені ним доводи носять оціночний характер та не спростовують обґрунтованість складеного висновку судової експертизи, так як не визначають, які саме обставини, викладені в ньому, суперечать іншим матеріалам справи, і яким саме, або викликають сумніви щодо їх правильності.

Також відповідно до ч. 6 ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за загальними правилами оцінки доказів, встановлених ст.212 ЦПК України, у сукупності з іншими доказами по справі, які дозволяють зробити істинний висновок про дійсні фактичні обставини.

Аналізуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для призначення повторної експертизи.

Керуючись ст.ст.143-144, 150 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: