Справа №493/1959/15-ц
Провадження № 2/493/43/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2016 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді НАУМЧАК Л.І.

при секретарі ШЕСТУН І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

21.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що його батько ОСОБА_2 з 1952 року був членом КСП «Ракулово», с. Ракулово Балтського району Одеської області, яке є правонаступником колгоспу «Дружба», колгоспу ім. Карла Маркса Балтського району Одеської області, а в 1992 році він вийшов на пенсію за віком як член КСП «Ракулово». В 1995 році, коли проводилось паювання земель колгоспу, батько позивача був помилково пропущений в списках на паювання колгоспних земель, але він про це не знав через похилий вік та поганий стан здоров`я.

ОСОБА_2 помер 11.10.1997 року і не встиг отримати сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно викопіювання зі схеми поділу колективної власності Шляхівської сільської ради, батько повинен був отримати земельну ділянку розміром 4,35 га № 507 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області.

Після смерті батька, ОСОБА_1 як спадкоємець за законом першої черги спадщину померлого прийняв в силу ст. 549 ЦК Української PCP, так як доглядав та поховав його, користувався предметами його домашнього вжитку, після його смерті розпорядився його житловим будинком та іншим майном. Спадщина батька належить позивачу з моменту відкриття спадщини в силу ч. 2 ст. 548 ЦК Української PCP.

Після того, як в червні 2015 року позивач дізнався про те, що його батько мав право на земельну ділянку, але його помилково пропустили в списках, він неодноразово звертався до Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області з питанням отримання земельної ділянки, на яку мав право ОСОБА_2, на що позивача просили зачекати і запевняли, що вирішать дане питання. Однак в серпні 2015 року йому було остаточно відмовлено і рекомендовано звернутися до суду. Тому позивач вважає, що перебіг позовної давності повинен рахуватися з серпня 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні надавши пояснення, позов підтримав.

Представник відповідача - Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, проте надав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги позивача підтримує. (а.с.19)

Суд, ознайомившись з доводами позивача, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_2 з 1952 року дійсно був членом КСП «Ракулово», с. Ракулово Балтського району Одеської області, яке є правонаступником колгоспу «Дружба», колгоспу ім. Карла Маркса Балтського району Одеської області, а в 1992 році він вийшов на пенсію за віком як член КСП «Дружба», що підтверджується архівною довідкою про стаж КП «Трудовий архів» Балтської районної ради Одеської області № Г-357/01-15 від 21.08.2015 року. (а.с. 10)

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 яка з 1983 р. по 2000 р. була членом КСП «Ракулово», яке є правонаступником колгоспу «Дружба», колгоспу ім. Карла Маркса Балтського району Одеської області, та працювала на посаді секретаря, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника ОСОБА_3 (а.с. 50-51), оригінал якої оглянутий в судовому засіданні, пояснила, що ОСОБА_2 був членом КСП «Ракулово», працював в бригаді № 3 трактористом, а потім бригадиром, та дійсно в 1992 році вийшов на пенсію як член КСП «Ракулово».

11 жовтня 1997 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 427276 (а.с. 9).

На підставі Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» в 1995 році в КСП «Дружба» Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області проведено розпаювання земель.

Так, відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 13.03.1992 року № 2200 -ХІІ «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі" роздержавлення і приватизація земельних ділянок недержавних сільськогосподарських підприємств в Україні розпочато з лютого 1992 року з врученням господарствам Державних актів на право колективної власності на землю за встановленою формою, до яких додається список громадян - членів аграрних формувань, що надалі є підставою для складання уточнених списків на отримання громадянами земельних сертифікатів.

За змістом ст.ст.22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта. Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є.

На запит суду відділ Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області від 30.10.2015 року надав відомості про те, що Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Дружба» виданий 30 жовтня 1995 року.(а.с.30).

Згідно викопіювання зі схеми поділу колективної власності Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області (а.с.11) розмір земельної ділянки по КСП «Дружба» на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, яку ОСОБА_2 міг би отримати, складає 4,35 умовних кадастрових гектарів № 507 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради.

Таким чином на момент складання списку громадян на отримання земельних сертифікатів, прізвище ОСОБА_2 помилково було пропущено, але на момент отримання КСП «Дружба» Державного акту на право колективної власності на землю,- ОСОБА_2 був жив, та відповідно мав право на отримання земельної частки із земель КСП «Дружба»

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до п.11 Постанови ПВС України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії ІІІ-УР № 240126 (а.с. 7),- позивач являється сином покійного ОСОБА_2.

Суд констатує, що після смерті батька, ОСОБА_1 як спадкоємець за законом першої черги, спадщину померлого прийняв в силу ст. 549 ЦК Української PCP, так як доглядав та поховав його, користувався предметами його домашнього вжитку, після його смерті розпорядився його житловим будинком та іншим майном. Спадщина батька належить позивачу з моменту відкриття спадщини в силу ч. 2 ст. 548 ЦК Української PCP. Строк оформлення спадщини після її прийняття,- законом не обмежений.

Згідно довідки Кодимської державної нотаріальної контори № 34/01-16 від 27.01.2016 року спадкоємці ОСОБА_2, померлого 11 жовтня 1997 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась. (а.с. 44)

Щодо перебігу строків давності, суд констатує, що померлий ОСОБА_2 мав право на земельну частку (пай) і помилково був невнесений до списків осіб, які мали право на земельну частку,- і позивачу про це стало відомо лише у серпні 2015 року, коли отримав у відповідача необхідні документи для звернення в суд та отримав консультацію в адвоката.

Статті 256, 257, 261 ЦК України передбачають, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, оскільки позивачу стало відомо про порушення його права та права його батька в серпні 2015 року, то він не пропустив строку позовної давності. Перебіг строку позовної давності для нього почався в серпні 2015 року.

В зв'язку з цим суду немає необхідності поновлювати йому строк позовної давності.

Згідно ст. 548 ЦК Української PCP, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української PCP, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Крім того строк оформлення спадщини після її прийняття,- законом не обмежений.

Таким чином, оскільки позивач, на підставі ст. 548-549 ЦК Української РСР, фактично прийняв спадщину, спадкодавець був помилково пропущений в списках на паювання колгоспних земель, та мав право на земельну ділянку, тому суд задовольняє позов і визнає за позивачем право на земельну ділянку, яка належала його батькові ОСОБА_2

Отже, спадкове майно складається з земельної ділянки розміром 4,35 га № 507 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на земельну ділянку розміром 4, 35 гектарів, № 507, розташовану на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області.

Керуючись, ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року, ст.ст.22,23 ЗК України (в редакції 1990 року), ст.ст. 20, 21 Закону України «Про власність», Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 р.,Постановою Верховної Ради України від 13.03.1992 року № 2200 -ХІІ «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі", п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ», п.11 Постанови ПВС України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 57-61, 73, 197, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну ділянку розміром 4,35 гектарів, № 507, розташовану на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів.

СУДДЯ