Номер провадження: 22-ц/785/1310/16
Номер справи місцевого суду: 2-63/11
Головуючий у першій інстанції Балан М.В.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30.03.2016 року м. Одеса
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого Артеменка І.А.,
суддів Сватаненка В.І.,
при секретарі Фабіжевській Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 27 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Кілійська міжгосподарська шляхова дільниця» (далі СОК «КМШД»)про поновлення на роботі, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-
У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_3 (уточнюючи свої позовні вимоги) звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив поновити його з 01.10.2004 року на посаді виконуючого обов'язки голови кооперативу; зобов'язати відповідача під звіт передати йому основні та оборотні засоби кооперативу, які рахувались станом на 01.10.2004 рік; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у період часу з 01.10.2004 року по день постановлення рішення в сумі 253091 грн.; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 405000 грн..
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що до 17.08.2004 року він займав посаду головного бухгалтера СОК «КМШД», головою якого на той час був ОСОБА_4.
17.08.2004 року відбулись правомочні загальні збори трудового колективу кооперативу, на якому були присутні 6 членів кооперативу з 7.
На вказаних загальних зборах членів кооперативу трудовий колектив у відповідності до вимог діючого законодавства та у відповідності до статуту кооперативу 5 голосами відсторонив ОСОБА_4 від виконання обов'язків голови кооперативу за вчинення дій, які не відповідають інтересам кооперативу. На цих же загальних зборах трудовий колектив 5 голосами призначив ОСОБА_3 виконуючим обов'язки голови кооперативу. Вказані загальні збори трудового колективу, на думку позивача, є правомочними, а відсторонення ОСОБА_4 від виконання обов'язків та призначення ОСОБА_3 виконуючим обов'язки голови кооперативу є законним, оскільки на час проведення зборів на підприємстві згідно зі списком працювало всього 7 осіб, 6 з яких були присутні на зборах, та більшістю голосів затверджували вищевказані рішення.
18.08.2004 року наказом по СОК «КМШД» № 9-к, за підписом позивача головного бухгалтера - ОСОБА_3 було призначено виконуючим обов'язки начальника кооперативу з окладом згідно штатного розпису.
На підставі вказаного наказу ОСОБА_3 став до виконання обов'язків голови кооперативу і змінив право підпису у банківських документах. Трудовий колектив кооперативу відремонтував наявну на підприємстві техніку та приступив до виконання ремонту об'єктів СВК, внаслідок чого одразу почалось погашення заборгованості по заробітній платі та сплаті податків.
01.10.2004 року ОСОБА_4 спільно з невідомими особами вчинив захоплення території, приміщень та техніки СОК «КМШД», а 02.10.2004 року виставив своїх охоронців, яким заборонив пропускати на територію підприємства усіх членів кооперативу. Група осіб, які захопили кооператив, зламала сейфи у бухгалтерії та заволоділа службовою документацією. У подальшому ОСОБА_4 став вести записи у книзі наказів в порушення статуту СОК «КМШД».
У наказі № 3 від 19.10.2004 року ОСОБА_4 визнав нелегітимним зібрання від 17.08.2004 року, скасував наказ № 9-к від 18.08.2004 року, перевів ОСОБА_3 на посаду головного бухгалтера, а себе поновив на посаді начальника СОК «КМШД». Разом із захопленням кооперативу вищевказані особи провели і захоплення кооперативної бази відпочинку, яка розташована у с. Приморське Кілійського району Одеської області.
07.10.2004 року було проведено засідання міжгосподарської ради сільгоспвиробників - засновників СОК «КМШД», протокол № 3, на якому були присутні представники 6 сільськогосподарських виробничих кооперативів та 6 членів трудового колективу. За наслідками проведення засідання було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_4 від виконання обов'язків начальника СОК «КМШД», а виконуючим обов'язки начальника СОК «КМШД» призначено ОСОБА_3.
29.12.2004 року слідчим відділом Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області з надуманих підстав відносно ОСОБА_3 було порушено кримінальну справу за ст. 357 ч. 1 КК України, яку постановою прокуратури Кілійського району Одеської області від 25.12.2014 року закрито у зв'язку з відсутністю у діях позивача складу кримінального правопорушення.
Загальними зборами працюючого колективу (6 осіб) від 15.04.2005 року було прийнято рішення, яким ОСОБА_3 затверджено начальником СОК «КМШД», а відстороненого від займаної посади начальника СОК «КМШД» ОСОБА_4 рішенням загальних зборів колективу від 17.08.2004 року звільнено за втрату довіри з 17.04.2005 року на підставі п. 4.5. Статуту кооперативу.
01.06.2005 року у черговий раз було проведено правомочні загальні збори СОК «КМШД», на яких були присутні 6 членів робочого колективу, 8 кандидатів у пайщики та 7 представників господарств-засновників кооперативу - за довіреностями. На вказаних зборах шляхом таємного голосування ОСОБА_3 було обрано керівником СОК «КМШД».
У зв'язку з викладеним позивач просив суд з 01.10.2004 року поновити його на посаді виконуючого обв'язки голови СОК «КМШД», на яку його було обрано правомочними загальними зборами трудового колективу від 17.08.2004 року.
Оскільки з 01.10.2004 року позивача незаконно відсторонено від виконання обов'язків голови СОК «КМШД», він вважає, що з цієї дати знаходиться у вимушеному прогулі, у зв'язку з чим просить суд стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня відсторонення і по день постановлення рішення.
Незаконними діями відповідача, які відобразились у захопленні кооперативу та звільненні з виборної посади начальника СОК «КМШД», позивачу було завдано моральну шкоду, яка відобразилась у позбавленні його роботи, погіршенні стану здоров'я, матеріального становища родини та погіршенні ділової репутації. Також внаслідок дій відповідача були порушені життєві зв'язки ОСОБА_3, відновлення яких потребує від нього додаткових зусиль та завдає моральні страждання. Достатньою компенсацією завданої моральної шкоди позивач вважає 405000 грн., які просив стягнути на його користь з відповідача.
Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 27 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 оскаржив зазначене рішення в апеляційному порядку.

Під час розгляду апеляційної скарги колегією суддів виявлені порушення вимог цивільного процесуального законодавства, які не стали підставою для скасування рішення суду, водночас не можуть залишатися поза увагою суду.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяцю.

У виняткових випадках за клопотанням сторін, з врахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на п'ятнадцять днів.

Так, справа перебувала в провадженні Кілійського районного суду Одеської області з 01.11.2004 року по 27.11.2015 року, тобто майже 11 років.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про поновлення на роботі 01.11.2004 року (а.с.5, т.1), яку у подальшому неодноразово доповнював.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 04 квітня 2005 року (суддя Грекова - Раздорожна М.З.) заяву залишено без руху та позивачу наданий термін для усунення недоліків строком до 20.04.2005 року (а.с.23, т.1).

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 10 травня 2005 року (суддя Грекова - Раздорожна М.З.) заяву визнано неподаною та повернуто ОСОБА_3, у зв'язку з невиконанням ухвали без руху (а.с.25-26, т.1).

ОСОБА_3 оскаржив зазначену ухвалу до апеляційного суду Одеської області (а.с.1-3, т.1).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.10.2006 року апеляційну скаргу задоволено, справу направлено до суду першої інстанції для подальшого розгляду (а.с.42-43, т.1).

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 15 листопада 2005 року (суддя Бочаров А.І.) позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху, та позивачу наданий термін для усунення недоліків до 29.11.2005 року (а.с.45-46, т.1).

На виконання вимог зазначеної ухвали ОСОБА_3 28.11.2005 року подав уточнену позовну заяву (а.с.49-50, т.1).

Колегія суддів звертає увагу, що лише 04 лютого 2008 року, тобто майже через три роки (суддя Бочаров А.І.) відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду на 14.02.2008 року (а.с.55, т.1).

Відповідно до протоколу судового засідання від 14.02.2008 року зв'язку з неявкою представника відповідача справу слуханням відкладено на 28 лютого 2008 року (а.с.58, т.1).

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 28 лютого 2008 року провадження по справі зупинено до набрання чинності рішення по кримінальній справі за звинуваченням ОСОБА_3 за ст. 357 ч.1 КК України (а.с.61, т.1).

На а.с. 63, т. 1 знаходиться ухвала Кілійського районного суду Одеської області від 30.11.2005 року (суддя Бочаров А.І.) про зупинення провадження по справі за клопотанням позивача до розгляду скарги ОСОБА_3 в порядку ст. 27 КК України.

Не зрозуміло чому ухвала про зупинення провадження від 30.11.2005 року (а.с.63, т.1) знаходиться після ухвали про відкриття провадження від 04.02.2008 року (а.с.55, т.1).

З матеріалів справи вбачається, що листом суду на адресу голови Вищої ради юстиції від 16.05.2011 року надавалися відомості щодо руху розгляду зазначеної справи, в якій зазначено, що станом на 16.05.2011 року заяв про відновлення провадження від сторін не надходило (а.с.78-80, т.1).

Колегія суддів звертає увагу, що майже через 3,5 роки ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 15 серпня 2011 року (суддя Балан М.В.) провадження по справі відновлено та призначено її до розгляду на 30.08.2011 року (а.с.84, т.1).

Тобто справа була зупинена на 3,5 роки до набрання чинності рішення по кримінальній справі за звинуваченням ОСОБА_3 за ст. 357 ч.1 КК України, та суд першої інстанції для відновлення провадження по справі чекав поки сторони нададуть таку заяву.

Відповідно до журналу судового засідання від 30.08.2011 року оголошено ухвалу попереднього судового засідання (а.с.113-116, т.1).

Ухвалою попереднього судового засідання від 25.11.2011 року підготовку провадження по справі закінчено та справу призначено до розгляду на 16.12.2011 року (а.с.117, т.1).

На а.с.129, т.1 міститься заява представника СОК «МШД» - ОСОБА_5 від 01.02.2012 року про відкладання розгляду справи у зв'язку з погодними умовами.

В матеріалах справи відсутній протокол судового засідання від 16.12.2011 року.

Також колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи містяться заяви ОСОБА_3 та представника СОК «МШД» - ОСОБА_5, які датовані 22.05.2012 року, про відкладання розгляду справи (а.с.215-216, т.1), заява ОСОБА_3 про надання додаткового часу для уточнення позовних вимог від 14.06.2012 року (а.с.217, т.1), але немає жодної довідки секретаря судового засідання, коли призначена справа до розгляду, чи на яку дату відкладена.

Та лише на а.с.227, т.1 є довідка секретаря судового засідання від 17.07.2012 року про те, що суддя Балан М.В. знаходиться у відпустці.

22.10.2012 року на адресу суду від представника СОК «МШД» - ОСОБА_5 надійшла заява про відкладання розгляду справи у зв'язку з відрядженням (а.с.243, т.1), але з матеріалів справи не вбачається на яку дату призначено слухання справи, оскільки немає жодного протоколу судового засідання, чи довідки секретаря про рух розгляду справи після 30.08.2011 року.

Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 24.10.2012 року суддя Балан М.В знаходиться на лікарняному (а.с.246, т.1).

19.12.2012 року на адресу суду від представника СОК «МШД» - ОСОБА_5 надійшла заява про відкладання розгляду справи, у зв'язку з знаходженням на лікарняному (а.с.16, т.2).

В матеріалах справи є розписки про повідомленням ОСОБА_3 про розгляд справи на 18.01.2013 року (а.с.18, т.2), 06.02.2013 (а.с.21, т.2), на 05.03.2013 року (а.с.24, т.2), на 06.06.2013 року (а.с.37, т.2), але жодного протоколу судового засідання, чи жодної довідки суду, у зв'язку з чим відкладалося слухання справи, в матеріалах справи немає.

Та лише на а.с.35, т.2 міститься довідка секретаря Урсул Г.К., датована 18.04.2013 року про те, що суддя Балан М.В. розглядає кримінальну справу, тому справа щодо розгляду позову ОСОБА_3 відкладена.

04.06.2013 року від ОСОБА_3 на адресу суді надійшла заява про зупинення провадження по справі до набрання законної сили вироку Кілійського районного суду Одеської області від 07.05.2013 року за звинуваченням ОСОБА_3 за ст. 357 ч.1 КК України (а.с.39, т.2).

В матеріалах справи міститься журнал судового засідання, датований 04.05.2012 року про розгляд справи, починаючи з 04.05.2012 року та по 06.06.2013 року (а.с.40-70, т.2), тобто один журнал судового засідання на цілий рік, що є порушенням п. 13 наказу Державної судової адміністрації від 27.06.2006 року за № 68 «Про затвердження інструкції з діловодства в місцевому загальному суді» (що була чинна на момент складання журналу судового засідання), та відповідно до п.п. 13.5. якого, у разі відкладення судового засідання, розгляду цивільної або адміністративної справи з призначенням на інший день, то викликаним і присутнім у судовому засіданні особам вручаються відповідні повістки про виклик до суду, повідомлення або оголошується про це з роз'ясненням наслідків неявки під розписку на окремому аркуші, що додається до протоколу (журналу) судового засідання. Тобто після кожного відкладення розгляду справи, чи оголошення перерви у судовому засіданні до справи повинен бути підшитий журнал (протокол) судового засідання

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 06 червня 2013 року клопотання ОСОБА_3 задоволено, провадження по справі зупинено (а.с.72, т.2).

29.09.2014 року ухвалою суду відновлено провадження по справі за ініціативою суду, та призначено справу до розгляду на 23.10.2014 року (а.с.84, т.2),

13.10.2014 року ОСОБА_3 знов подає до суду заяву про зупинення провадження по справі до вирішення кримінальної справи № 3 (а.с.85, т.2).

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 19 листопада 2014 року клопотання ОСОБА_3 задоволено, провадження по справі зупинено (а.с.87, т.2).

16.02 2015 року ОСОБА_3 подає до суду заяву про поновлення провадження по справі (а.с.90, т.2).

В матеріалах справи відсутня ухвала суду про поновлення провадження, але є розписка ОСОБА_3, про те, що він сповіщений про розгляд справи на 28.04.2015 року (а.с.91, т.2).

28.04.2015 року від представника СОК «МШД» - ОСОБА_5 надійшла заява про відкладання слухання справи у зв'язку з відрядженням (а.с.96, т.2).

Журнал судового засідання знов відсутній.

Відповідно до розписок ОСОБА_3 сповіщений на 15.06.2015 року (а.с.100, т.2), 15.07.2015 року (а.с.108, т.2), журнал судового засідання знов відсутній.

11.08.2015 року представник СОК «МШД» - ОСОБА_5 звернувся з заявою про відкладання розгляду справи у зв'язку з хворобою (а.с.118, т.2).

Знов на а.с.121-132, т.2 міститься журнал судового засідання щодо розгляду справи з 23.10.2014 року по 11.08.2015 року, що, як вже було зазначено вище, є порушенням інструкції з діловодства в місцевому загальному суді.

Відповідно до журналу судового засідання від 12.10.2015 року у справі оголошена перерва (а.с.136-137, т.2).

Згідно журналів судового засідання від 20.11.2015 року, 27.11.2015 року у справі оголошена перерва (а.с.148-151, 165-167, т.2).

Та, лише 27 листопада 2015 року, було ухвалено рішення по справі (а.с.169-175, т.2).

Проаналізувавши допущені суддями та секретарем при розгляді справи порушення вимог ЦПК України, колегія суддів визначає їх системність, що в сукупності сприяло тривалому безпідставному порушенню строків розгляду справи в суді, внаслідок чого справа розглядалася в суді майже 11 років.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно ст. 211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжитті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.

Встановлені порушення строків розгляду справи не були підставою для скасування рішення суду, однак є неприпустимими в подальшому та не можуть залишатися без відповідного реагування.

Зазначені обставини вказують на недоліки в організації роботи суду з питань контролю за додержання строків розгляду цивільних справ, а тому колегія суддів вважає за необхідне довести до відома голови суду першої інстанції про зазначені вище факти для належного реагування і прийняття відповідних заходів.

Керуючись ст. ст. 211, 320 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Про зазначене в ухвалі колегії судів довести до відома голови Кілійського районного суду Одеської області для належного реагування та повідомлення про вжитті заходи у встановлений законом строк.

Окрему ухвалу може бути оскаржено особами, інтересів яких вона стосується, до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.І. Сватаненко