АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1444/16 Справа № 202/6759/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Марченко Н. Ю. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду позовом про усунення перешкод у котисруванні власнітсью посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 31 липня 2013 року між нею та ОСОБА_5, вона є власником квартири АДРЕСА_1, але з часу придбання квартири не може її використовувати через проживання в ній членів сім'ї попереднього власника ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які добровільно виселятися відмовляються. У зв'язку з цим позивач задовольнити її позов у повному обсязі.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_3 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 121 грн. 80 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Згідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи і давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що 31 липня 2013 року між ОСОБА_5. та ОСОБА_3. був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Білаковським К.О., відповідно до якого ОСОБА_5. продала, а ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_1.

Після покупки квартири з'ясувалось, що в зазначеній квартирі в якості колишніх членів сім'ї попереднього власника ОСОБА_5 проживають без реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Задовольняючи позовні вимоги районний суд правильно та обґрунтовано виходив з того, що відповідачі чинять позивачу перешкоди в користуванні належною їй на праві приватної власності квартирою, в добровільному порядку виселитися з квартири відмовляються, а тому у відповідності до вимог ч.1 ст. 319, ч.1 ст. 321, ст. 391 ЦК України вирішив спір.

За викладених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження місцевого суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Не погоджуючись з рішенням суду апелянтом не враховано, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно, а відтак - припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє право членів її сім'ї на користування цим майном.

Тобто права членів сім'ї власника будинку на об'єкт власності є похідними від прав самого власника.

Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири) .

А тому, доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують.

Перевіривши справу у повному обсязі, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: