У х в а л а

іменем україни

28 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Дьоміної О.О.,Демяносова М.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Інтермосфін», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермосфін», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Традо» про визнання договору недійсним на момент укладення та застосування реституції, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 17 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом. Зазначала, що 25 січня 2014 року між позивачем та приватним підприємством «Інтермосфін» (далі - ПП «Інтермосфін») в особі продавця-консультанта ОСОБА_5 було укладено договір № 003058. Того ж дня було укладено між ОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю «Інтермосфін» (далі - ТОВ «Інтермосвін») договір позики № 003058 на суму 350 000 грн. За пропозицією ОСОБА_5 позивач підписала заяви на страхування від 8 та 25 січня 2014 року на адресу генерального директора товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Традо» (далі − ТДВ «Страхова компанія «Традо») про укладення договору добровільного страхування нещасного випадку зі страховою сумою 350 000 грн. 25 січня було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків № 001363. Посилаючись на те, що зазначені договори було укладено з порушенням норм цивільного законодавства, просила задовольнити позов.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року позов задоволено частково. Встановлено нікчемність договору № 003058 від 25 січня 2014 року між ОСОБА_4та ПП «Інтермосфін». Приведено сторони у первісний стан, стягнуто з ПП «Інтермосфін» на користь позивача 12 850 грн. Встановлено нікчемність договору № 003058 від 25 січня 2014 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Інтермосфін». Приведено сторони у первісний стан, стягнуто з ТОВ «Інтермосфін» на користь позивача 3 414 грн 44 коп. Визнано недійсним договір добровільного страхування від нещасних випадків № 001363 від 25 січня 2014 року. Приведено сторони у первісний стан, стягнуто з ТДВ «Страхова компанія «Традо» на користь позивача 10 500 грн. Вирішено питання про стягнення судових витрат. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 5 лютого 2015 року змінено мотивувальну частину заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року та виключено з речення «Відповідно до офіційної інформації, яка міститься на сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТДВ «Страхова компанія «Традо» не вправі укладати договори страхування (життя), тобто на випадок смерті застрахованої особи внаслідок нещасного випадку» слова «тобто на випадок смерті застрахованої особи від нещасного випадку». В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2015 року рішення апеляційного суду Одеської області від 5 лютого 2015 року в частині вирішення вимог ОСОБА_4 до ТДВ «Страхова компанія «Традо» про визнання недійсним договору добровільного страхування скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до цього суду.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 17 листопада 2015 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року в частині визнання недійсним договору добровільного страхування від нещасних випадків № 001363 від 25 січня 2014 року, стягнення з ТДВ «Страхова компанія «Традо» на користь ОСОБА_4 10 500 грн та судових витрат скасовано, у задоволенні позову у цій частині відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки мотиви укладення договору страхування (бажання отримати позику, на що вказує позивач) не можуть свідчити про відсутність волевиявлення страхувальника, оскільки ці договори не пов'язані між собою, умовою надання позики не передбачалось, що він може бути укладений лише у випадку укладення договору страхування з ТДВ «Страхова компанія «Традо», від імені страхової компанії договір підписаний її керівником, а не ОСОБА_5 Крім того, відсутні докази того, що позивач була змушена підписати договір. Бажання ОСОБА_4 отримати позику, умовою надання якої було укладення договору страхування від нещасного випадку, не може свідчити про її примушення до укладення такого, а тому відсутні підстави для визнання недійсним договору добровільного страхування від нещасних випадків № 001363 від 25 січня 2014 року та стягнення з ТДВ «Страхова компанія «Традо» на користь позивача сплачених за цим договором 10 500 грн.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

О.О.Дьоміна

М.В.Демяносов