Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/365/16-ц

Провадження № 2/126/232/2016

"30" березня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому уточнивши свої позовні вимоги вказав, що 26 жовтня 2014 року померла ОСОБА_3, яка проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 б в с. Вовчок, Бершадського району, Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Лісниченської сільської ради, Бершадського району, Вінницької області. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 07 жовтня 2014 року секретарем виконавчого комітету Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області відповідно до якого заповіла належну їй земельну ділянку (пай), розміром 1,9329 розташовану на території Лісниченської сільської ради, Бершадського району, Вінницької області йому. 16 грудня 2015 року він звернувся до державного нотаріуса ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини, але отримав постанову, якою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як він не прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний термін та не вступив в права спадкоємця фактично. Він пропустив строк для прийняття спадщини, тому, що не знав про смерть ОСОБА_3, оскільки проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 і постійно буває у відрядженнях і тому був необізнаним про смерть ОСОБА_3. Окрім нього спадкоємця по заповіту у померлої ОСОБА_3, є спадкоємиця по закону всього майна померлої, її дочка ОСОБА_5, яка не вступила у права наслідування на дану земельну ділянку так як її мати заповідала її йому.

Тому він просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на майно в порядку спадкування за заповітом після її смерті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав до суду заяву із проханням вирішити справу в його відсутність і задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 26 жовтня 2014 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 301780 від 27.10.2014 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, земельну ділянку, розташовану на території Лісниченської сільської ради, Бершадського району Вінницької області розміром 1,9329, відповідно державного акту на право власності серії ВИ № 110638.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 07 жовтня 2014 року секретарем виконавчого комітету Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 145, відповідно до якого заповіла належну їй земельну ділянку(пай), позивачу.

Окрім ОСОБА_1, спадкоємця по заповіту, у померлої ОСОБА_3 є спадкоємиця по закону її дочка і відповідачка по справі ОСОБА_5, яка не вступила у права наслідування на дану земельну ділянку. ОСОБА_2 прийняла спадщину у вигляді частки майна фактично, так як протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини не звернулася до нотаріату із заявою про відмову від спадщини.

Позивач, від своєї частки спадщини не відмовлявся та хоче її прийняти.

Коли ОСОБА_1, 16 грудня 2015 року звернувся до Бершадської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, то постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 від 16 грудня 2015 року за номером 953/02-14/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як він не прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний термін та не вступив в права спадкоємця фактично, а також між спадкоємцями виник спір.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті).

Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини виникли обставини, які перешкодили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори. Зокрема, позивач зазначив, що не знав про смерть ОСОБА_3, так як проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 і постійно буває у відрядженнях, а тому й був необізнаним про смерть ОСОБА_3.

Суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, необхідно визначити йому додатковий строк.

Суд також враховує ті обставини, що позивач не може оформити спадщину належним чином внаслідок відсутності в нього оригіналів документів, необхідних для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідачка ОСОБА_2 зазначені документи йому не надає, чим перешкоджає реалізації його права на отримання спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.п. 19, 20 Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріального посвідчення, затвердженого Постановою КМУ від 06.07.2006 року № 940, який визначає особливості посвідчення заповітів, для посвідчення заповіту від заповідача не вимагається подання документів, які підтверджують його право на майно, що заповідається. Майно може бути заповідане тільки у власність.

Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України та ч. 1 ст. 1223 цього ж кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Ст. 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 за життя вчинила розпорядження, яким заповіла позивачу належну їй земельну ділянку.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Крім того відповідач позов визнала.

Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання за ним в порядку спадкування за заповітом права власності на земельну ділянку є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 1269, 1270, 1273, 1218, 1222, 1223, 1233 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 73 ч. 4 ст. 174, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,9329 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лісниченської сільської ради за межами населеного пункту, кадастровий номер :05:001:0063, що належала померлій 26.10.2014 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. Г. Рудь