Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Максимчук З.М., Хилевича С.В.

Секретар судових засідань ОСОБА_1

З участю ОСОБА_2 і представника та представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого та моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 30 000 грн. моральної шкоди, завданої смертю чоловіка ОСОБА_6

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 10 000 грн. моральної шкоди, завданої смертю батька ОСОБА_6

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 20 000 грн. моральної шкоди, завданої смертю батька ОСОБА_6

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по 304 грн. 50 коп. щомісячно шкоди завданої смертю потерпілого чоловіка ОСОБА_6, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 чотирнадцяти років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 по 304 грн. 50 коп. щомісячно шкоди, завданої смертю потерпілого батька ОСОБА_6, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення ним вісімнадцяти років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 по 304 грн. 50 коп. щомісячно шкоди, завданої смертю потерпілого батька ОСОБА_6, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення ним вісімнадцяти років.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 1 100 грн. судового збору.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування шкоди завданої смертю годувальника необґрунтованим, незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права та неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що суд безпідставно відмовив їй у сплаті одноразової шкоди у сумі по 1218 грн. на кожного з позивачів з розрахунку 304,50 грн. * 4 місяці * 3 осіб (за період з 17 серпня 2015 року по 17 грудня 2015 року) та вирішив стягнути шкоду з дня набрання рішенням законної сили, а також безпідставно обмежив строк стягнення сум відшкодування досягненням неповнолітніми вісімнадцятирічного віку.

Посилається на абз.6 п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» де розяснено, що вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених ч.1 ст.1195 ЦК України, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання (ч.3 ст.1193 ЦК України).

Вказує, що заявлені позовної вимоги про стягнення суми коштів у розмірі 1218 грн. на кожного з позивачів за період з 17 серпня 2015 по 17 грудня 2015 року і є шкодою завданою смертю годувальника.

Також вказує, що відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року, суми на відшкодування шкоди мають присуджуватись особам, які мають право виплати у звязку зі смертю годувальника з дня смерті потерпілого.

Вважає, що у відповідності до ст.1200 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого має відшкодовується дитині до досягнення нею двадцяти трьох років, з врахуванням можливості продовження дитиною навчання.

Просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування шкоди смертю годувальника скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, про задоволення її позовних вимог.

В запереченнях відповідач ОСОБА_2 вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а рішення Сарненського районного суду від 24 лютого 2016 року вважає таким, що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, вважає, що суд мав притягнути до участі у справі як відповідача ще й власника мотоцикла ОСОБА_7, який допустив порушення п. 2.3 Правил дорожнього руху, хоч апеляційної скарги не подавав, проте вважає, що рішення суду підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, в межах поданої апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції дійшла висновку про її часткове задоволення з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 17 серпня 2015 року в смт. Степань на вул. Новохатська порушив правила безпеки дорожнього руху під час керування технічно несправним транспортним засобом - автомобілем марки «ЗАЗ 968М» р.н.з. 6972 РВМ, допустив зіткнення з мотоциклом марки «ММВЗ ОСОБА_8» р.н.з. ВК 0551 АА під керуванням ОСОБА_7 Внаслідок вказаної ДТП пасажир мотоцикла ОСОБА_6, який був чоловіком позивачки, отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких 18 серпня 2015 року померла в Сарненській ЦРЛ.

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 23.11.2015 року, визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки. (а.с. 9-12).

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 10 лютого 2016 року вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2015 року, ухвалений щодо ОСОБА_2 залишено без змін (а.с.27-29).

Відповідно до ч. 2 ст. 1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобовязані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Суд першої інстанції в порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК України не сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи, не розяснив позивачу наслідки не вчинення процесуальних дій, зокрема залучення до участі у справі в якості співвідповідача (ст. 33 ЦПК України) ОСОБА_7

Оскільки, суд першої інстанції допустивши порушення норм процесуального права, не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні позову, через те, що суд апеляційної інстанції не наділений правом залучати співвідповідача в справі на стадії апеляційного розгляду.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2016 року скасувати і в задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено сторонами в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів починаючи з дня набрання ним законної сили.

Головуючий І.М.Собіна

Судді: З.М. Максимчук

ОСОБА_9