Справа № 755/2101/16-ц
"16" березня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Марцинкевич В.А.
при секретарі Іова О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачці ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 01.07.2002 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В., зареєстрованим у Комунальному підприємстві Київському міському БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна. Квартира є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.
На прохання ОСОБА_5 23.10.2010 року в квартирі були зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, які ніколи не мешкали в даній квартирі. Відповідач ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_1, яка належить його матері ОСОБА_5 на праві власності.
Факт не проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_2 та його проживання в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актом, складеного 11.01.2016 року майстром та начальником Житдлово-експлуатаційної дільниці № 407, в присутності сусідів - свідків.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився надали суду заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити в частині визнання ОСОБА_3 таким, що втратила право користування квартирою. Проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_3 повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки.
Представник третьої особи: Дніпровський районного відділу головного УДМС в м. Києві у судове засідання не з'явився. Надали суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.
У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням,
Судом встановлено, що позивачу позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 01.07.2002 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В., зареєстрованим у Комунальному підприємстві Київському міському БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна. Квартира є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.
Згідно довідки форми № 3 від 12.01.2016 року виданої Комунальним концерном ,,Центр комунального сервісу" в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_2ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3
Факт не проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_2 та його проживання в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актом, складеного 11.01.2016 року майстром та начальником Житдлово-експлуатаційної дільниці № 407, в присутності сусідів - свідків.
Необхідність визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 позивачі обгрунтовують неможливістю сплачувати комунальні послуги, оформити субсидію.
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають до задоволення, оскільки наявні підстави для визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловою площею, а саме квартирою АДРЕСА_2.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 316, 317, 386 Цивільного кодексу України, ст.ст. 71, Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 10, 57, 58, 60, 209, 212-215, 226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судовий збір у справі в сумі 551,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.