Справа № 2-5742/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2016 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Бабченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києві, заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

13 грудня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено заочне рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 21 грудня 2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд зазначеного рішення.

Заява обґрунтована тим, що заочне рішення прийняте без участі відповідача без врахування всіх обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти позовних вимог. Поважність неявки відповідача в судові засідання обґрунтована неотримання відповідачем судових повісток. Також, не було враховано, що відповідач є інвалідом 3 групи, за станом здоров`я не працює, отримує соціальну допомогу від держави, позбавлений будь-якої можливості сплачувати аліменти на повнолітнього та працездатного сина.

В судовому засіданні заявник та представник заявника, заяву про перегляд заочного рішення підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити. Додатково пояснили, що відповідач не працює, оскільки має інвалідність. За місце реєстрації не проживав приблизно 7 років та відповідно не отримував жодних документів. Про ухвалене судом рішення дізнався в кінці листопада 2015 року.

Позивач ОСОБА_2 доводи заяви не визнала, просила відмовити заявнику у перегляді заочного рішення, посилаючись на те, що 3-я група інвалідності, яка встановлена відповідачу, є працездатною, на момент ухвалення рішення син проживав з нею та перебував на її утриманні. У рішенні суду допущена описка про те, що відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. Така заява була подана третьою особою, і не є підставою для скасування рішення суду. Також зазначила, що відповідачу давно відомо про ухвалене рішення, оскільки виконавчий лист перебуває на виконанні та відповідачем здійснювалась сплата аліментів за оспореним ним рішенням.

Третя особа ОСОБА_3 заяву про перегляд заочного рішення підтримав. Пояснив суду, що дійсно на момент ухвалення рішення суду він проживав разом з матір`ю, однак працював неофіційно та у разі потреби у грошах звертався до батька. Також підтвердив, що саме ним до суду подавалась заява про розгляд справи за його відсутності та про те, що він підтримує позов.

Суд, вислухавши пояснення сторін, оцінивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 232 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як роз'яснено у п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши наведені заявником та представником заявника доводи щодо наявності, на думку відповідача, істотних обставин для правильного вирішення справи, то такі пояснення не заслуговують на увагу, оскільки ні до заяви про перегляд заочного рішення, ні в судовому засіданні, відповідачем не наведено суду таких істотних обставин та не надано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Усі посилання відповідача наведені у заяві, а також зазначені в судовому засіданні, не спростовують висновків суду щодо обов`язку відповідача утримувати повнолітнього сина та не спростовують визначений судом розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на користь позивача на утримання повнолітнього сина. Наявність у відповідача третьої групи інвалідності з дитинства та встановлення у зв`язку з цим обмеження щодо працевлаштування, не свідчить про непрацездатність відповідача та відсутність доходів. Посилання на те, що повнолітній син на момент ухвалення рішення суду працював та у зв`язку з цим не потребував допомоги, не підтверджено будь-якими доказами. В той же час, судом достовірно встановлено, що третя особа ОСОБА_3 на момент ухвалення судом рішення проживав разом з позивачем, яка у відповідність до ч. 3 ст. 199 СК України наділена правом звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Також, третя особа у період часу з 01.09.2009 року по 30.06.2013 року був студентом денного відділення Київського технікуму електронних приладів - ВН І рівня акредитації.

Таким чином, в судовому засіданні не було наведено ґрунтовних підстав та не подано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та які можуть бути прийняті судом як підстава для скасування заочного рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 228-232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів - відмовити.

Роз'яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя: