АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №756/16731/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/2098/2016 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Маринченко М.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
12 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А. при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про визнання недійсними умов договору добровільного страхування, що обмежують права споживача (страхувальника) та стягнення страхового відшкодування в повному обсязі,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ПАТ «СК «Український страховий стандарт», в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просив визнати недійсним правочин про внесення змін до Договору добровільного страхування транспортного засобу № 0112-0104-0289, вчинений у формі заяви ОСОБА_3 від 13.01.2014р, прийнятої та виконаної ПАТ «СК «Український страховий стандарт» шляхом виплати частини страхового відшкодування 25.02.2014р., про обмеження суми страхового відшкодування, як такий що суперечить умовам Закону України «Про захист прав споживача» та містить умови несправедливі стосовно страхувальника - споживача страхових послуг; стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 60 099,20 грн., пеню за прострочення виконання зобов'язання - 26035,31 грн., інфляційні витрати у розмірі 39126,61 грн., 3% річних за період прострочення - 2168,51 грн..

Посилається на те, що 15 жовтня 2013 року між сторонами укладено договір добровільного страхування транспортного засобу. 24 листопада 2013 року стався страховий випадок, про що позивач повідомив відповідача. 20 грудня 2013 року позивачем отримано листа, в якому відповідач повідомив про призупинення прийняття рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування до з'ясування причин та обставин страхового випадку, без зазначення строку на прийняття остаточного рішення. 13 січня 2014 року представника ПАТ «СК «Український страховий стандарт» позивачу запропоновано написати заяву про зменшення розміру страхового відшкодування з 80 099,20 грн. до 18 700 грн., яке буде виплачено протягом тижня, та написати відмову від пред'явлення подальших претензій до відповідача. Позивач зазначає, що на той час у нього була можливість придбати ідентичні складові до свого автомобіля та у зв'язку з небажанням ускладнювати собі життя судовою тяганиною він погодився на запропоновані умови та в той же день написав відповідну заяву. 03 березня 2014 року ОСОБА_3 подав до відповідача заяву про відкликання заяви від 13 січня 2014 року з посиланням на те, що вказана заява не відповідає його волевиявленню та одночасно просив провести виплату страхового відшкодування в повному обсязі на підставі раніше наданої калькуляції офіційного спеціалізованого СТО «Тойота» в Україні. Представник відповідача повідомив, що 25 лютого 2014 року перераховано позивачу 18 700 грн. страхового відшкодування за системою «Аваль-Експрес», які позивач отримав 04 березня 2014 року. ОСОБА_3 зазначає, що згідно договору страхування страхова сума становить 130 000 грн., безумовна франшиза складає 1%, що становить 1 300 грн., а відповідно до калькуляції вартість ремонтно - відновлювальних робіт становить 80 099,20 грн., у зв'язку з цим залишок невиплачених коштів страхового відшкодування становить 60 099,20 грн. Крім того, відповідач вчасно не сплатив страхове відшкодування, а тому позивач просить стягнути з нього пеню на підставі п.13.11 договору у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 01 травня 2014р. по 13 липня 2015р., інфляційне збільшення суми боргу та 3% річних на підставі ст.625 ЦК України.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що суд незаконно обмежив право позивача на отримання щонайменше авансового платежу у розмірі 60% від суми страхового відшкодування, визнаного відповідачем та частково їм виконаного, підписана позивачем заява від 13.01.2014 року не відповідала його волі, адже сума виплати страхового відшкодування в розмірі 18700 грн. більш ніж у 4 рази менша за вартість ремонтних робіт по заміні викрадених сидінь із салону його авто, розрахованою офіційним спеціалізованим СТО «Toyota» в Україні - ТОВ «Автосаміт ЛТД» від 07.12.2013 року, підтвердженням того, що написання заяви не відповідало волевиявленню позивача є заява про відкликання її від 03.03.2014 року, показами свідка.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхуванняодна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальникзобов'язується сплачувати страхові платежіта виконувати інші умови договору.

За умовами ст.990 ЦК України, страховикздійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника(його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «СК «Український страховий стандарт» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № 0112-0104-0289, відповідно до якого ОСОБА_3 застрахував автомобіль «Тойота», державний номер НОМЕР_1, за програмою страхування «Один збиток» на випадок ДТП, стихійного лиха та інших подій, а також протиправних дій третіх осіб; страхова сума становить 130 000 грн., безумовна франшиза 1% (а.с.111-115).

Судом встановлено та вбачається з довідок Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 25 листопада 2013 року, від 16 грудня 2013 року (а.с.92,93,94) в провадженні слідчого відділу Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0013430 від 25.11.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за фактом крадіжки, яка сталася 24 листопада 2013 року близько 09 год. 30 хв., з салону належного ОСОБА_3 автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_1, двох передніх сидінь, в якому також було пошкоджено водійські двері. На даний час проводяться слідчі дії.

25 листопада 2013 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «СК «Український страховий стандарт» з повідомленням за вх. №8306 від 25.11.2013 року про настання випадку, який має ознаки страхового (а.с.79-80).

Згідно рахунку-фактури №С-00052154, складеного ТОВ «Автосаміт ЛТД» 07 грудня 2013 року на вимогу ОСОБА_3, вартість відновлювального ремонту становить 80 099 грн. 20 коп. (а.с.55).

Відповідно до змісту п.п. 8.4.7 п.3.4 Договору страховик має право відстрочити прийняття рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування в разі сумніву Страховика в обґрунтованості (законності) вимог про здійснення страхового відшкодування до отримання підтвердження причин, обставин та наслідків настання страхового випадку компетентними органами, але, у будь-якому разі, не більше ніж на 3 (три) місяці за умови, що Страховик мав реальну можливість здійснити огляд пошкодженого ТЗ з дня подання Страхувальником всіх документів.

12 грудня 2013 року листом за вих. №3979 ПАТ «СК «Український страховий стандарт» повідомив ОСОБА_3 про те, що він призупиняє прийняття рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування щодо заявленого позивачем випадку до з'ясування причин та обставин страхового випадку (а.с.20).

Відповідно до п. 11.1 Умов виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з умовами договору та істотними умовами з урахуванням умов обраної в п.4 розділу І договору програми страхування на підставі письмової заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком, та після подання страхувальником всіх передбачених в п.10 цих Умов та оформлених належним чином документів, що необхідні для встановлення причин, обставин та наслідків події, що має ознаки страхового випадку, і визначення розміру завданих збитків.

Своєю заявою від 13 січня 2014 року (вх. №8755 від 13 січня 2014 року), ОСОБА_3 погодив розмір страхового відшкодування 18 700 грн. та зазначив, що після отримання вказаної суми страхового відшкодування він не буде мати претензій до ПАТ «СК «Український страховий стандарт» (а.с.98). До цієї заяви також додано заяву на виплату страхового відшкодування вх. №8757 від 13 січня 2014 року, в якій позивач зазначив реквізити для перерахування вказаної суми (а.с.99).

Як вбачається, 03 лютого 2015 року відповідачем складено страховий акт №1885 на підставі розрахунку суми страхового відшкодування від 14 січня 2014 року, відповідно до якого розмір страхового відшкодування, який підлягає виплаті позивачу, становить 18 700 грн. (а.с.100,101).

Судом встановлено та підтверджується платіжним дорученням №15563 від 21 лютого 2014 року те, що ПАТ «СК «Український страховий стандарт» було перераховано ОСОБА_3 18 980,50 грн. страхового відшкодування (а.с.102).

Щодо посилання ОСОБА_3 на те, що йому має бути виплачено страхове відшкодування з урахуванням його заяви від 03 березня 2014 року про відкликання його заяви від 13 січня 2014 року (а.с.103-104) та проведення виплати страхового відшкодування в повному обсязі на підставі рахунку - фактури спеціалізованого СТО «Тойота» в Україні, слід зазначити наступне.

Відповідно до п.22.4 Договору страхування, всі зміни та доповнення до цього Договору оформлюється в письмовому вигляді як додаткові угоди (зміни) до цього Договору і є його невід'ємною частиною.

Заява від 13 січня 2014 року про погодження суми страхового відшкодування є правочином, але не є додатковою угодою про внесення змін до Договору страхування в розумінні положень, викладених в п.22.4 Договору страхування, оскільки додаткова угода може містити зміни, що стосуються всіх можливих страхових випадків, що можуть настати, а не лише конкретного випадку, що вже настав.

Крім того, всупереч положенню ст.60 ЦПК України суду не надано належних та допустимих доказів стосовного того, що підписуючи заяву позивач не розумів значення своїх дій, а також того, що вищевказана заява підписана ОСОБА_3 проти його волі під впливом обману, погрози чи насильства.

Оскільки відсутні підстави для визнання недійсною заяви ОСОБА_3 від 13 січня 2014 року про погодження розміру страхового відшкодування 18 700 грн., та враховуючи, що відповідачем було виплачено погоджену в заяві суму страхового відшкодування, безпідставне посилання позивача щодо обмеження судом першої інстанції його права на отримання страхового відшкодування відповідно до п.21.2 Договору та п 11.2 Умов Договору.

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-