Справа № 477/701/16-ц
Провадження № 2/477/534/16
УХВАЛА

04 квітня 2016 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Козаченко Р.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Новомиколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області про встановлення факту проживання та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

1 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,38 га, виділену для ведення підсобного господарства, розташовану в межах території Новомиколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, а також земельні ділянки, площами 2,38 га та 0,33 га, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території тієї ж сільської ради, та на житловий будинок по вул. Радянській, 18 в с. Новомиколаївка Жовтневого району Миколаївської області.

В обґрунтування свого позову зазначав, що 3 листопада 2014 року померла його мати ОСОБА_2, після смерті якої залишилася зазначена спадщина, яку він не взмозі прийняти через те, що пропустив строк для прийняття спадщини, а також через відсутність документів, оформлених належним чином.

Крім того просив встановити факт проживання з померлою на час її смерті, що необхідно для оформлення спадщини.

В той же час, перевіркою позовної заяви та доданих до неї матеріалів встановлено, що вона відповідає не всім вимогам, які висуваються до неї при її подані до суду, передбачені статтями 119-120 ЦПК України.

Так, відповідно до пунктів 3-7, частини 2 статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, в тому числі: зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Однак з позовної заяви не в повній мірі зрозумілі вимоги позивача та їх обґрунтування.

Так, в позові він викладає суперечливе обґрунтування своїх вимог: відповідно до резолютивної частини позову він просить встановити факт проживання зі спадкодавицею на час її смерті, але в тексті позову чомусь вказує одночасно і те, що є підстави для поновлення йому строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Тобто не зрозуміло він прийняв спадщину шляхом фактичного проживання з померлою матір'ю, чи не прийняв її і вважає, що є законі підстави для поновлення строку для подання заяви про її прийняття.

Серед іншого, посилаючись в позовній заяві на положення ст. 392 ЦК України, яка визначає можливість визнання права власності на майно у разі втрати правоустановлюючого документу або у разі невизнання цього права іншою особою, позивач не зазначив хто не визнає його права на спадщину або ж який документ втрачено.

В цьому ж ракурсі слід відмітити, що просячи визнати визнати право власності на всю зазначену спадщину позивач обґрунтовує свій позов лише стосовно спадкового будинку, вказуючи, що відносно нього відсутній правовстановлюючий документ, але відносно вимог про визнання права власності на земельні ділянки обґрунтування відсутнє.

Також, позовна заява містить як майнові, так і немайнову вимогу, проте в ній не зазначено ціну позову.

До позову додані три квитанції про сплату судового збору: дві квитанції на 243,60 грн. і одна на 64 грн. Але не зрозуміло за якими вимогами вони сплачені.

Сплата судового збору відбувається відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» і в даному випадку судовий збір повинен складати: за майновими вимогами фізичної особи 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а за немайновою вимогою фізичної особи 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Однак даних щодо вартості нерухомого майна, яке бажає отримати у власність позивач, суду не надано, і посилання про це в позові відсутні, тому не зрозуміло виходячи з яких міркувань ним сплачено зазначений судовий збір.

Для вірного визначення та сплати судового збору за майновими вимогами необхідно визначити вартість майна шляхом проведення оцінки (експертизи) чи отримання витягу з нормативної грошової оцінки землі.

Поза увагою позивача став і той факт, що на підтвердження права власності на спадкову земельні ділянку площею 0,38 га не надано належного правоустановлючого документу: надано копію державного акту на ім'я ОСОБА_3, в той час як мати позивача ОСОБА_2.

Відповідно до частини 1 статті 121 ЦК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За такого суддя вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення виписаних вище недоліків.

Керуючись статтями 118-121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Для усунення зазначених недоліків позовної заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання та визнання права власності на спадщину надати позивачу строк у п'ять дні з дня отримання копії цієї ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подання до суду належно складеної позовної заяви (в двох екземплярах) з визначеною ціною позову і, виходячи з неї, сплаченим судовим збором.

У тому разі, якщо недоліки не будуть усунуті, то позовна заява буде повернута згідно з положеннями ст. 121 ЦПК України.

Дана ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Козаченко