№ 201/2858/16-ц
провадження 2-зз/201/59/16
УХВАЛА

04 квітня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву представника третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та ОСОБА_1, про визнання права спільної сумісної власності на майно та звільнення з під арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 29 лютого 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4, треті особи: Жовтневий ВДВС ДМУЮ та ОСОБА_1, про визнання права спільної сумісної власності на майно та звільнення з під арешту майна.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2016 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду від 02 березня 2016 року вжито заходи забезпечення позову.

Представник третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 01 квітня 2016 року після судового засідання звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою судді від 02 березня 2016 року.

Частиною 1 стаття 154 ЦПК України передбачено, що суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим. Заява про заміну способу забезпечення позову розглядається судом у строки, встановлені частиною другою статті 153 цього Кодексу. На заміну способу забезпечення позову за заявою відповідача потрібна згода позивача, за винятком випадку, визначеного частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

На підставі ч. 5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі,

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином (а. с. 56), про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому з урахувань зазначеного суд вважає можливим розглядати питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності цих осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши матеріали справи і заяви та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою судді Жовтневого районного суду від 02 березня 2016 року вжито заходи забезпечення позову. Зазначена ухвала оскаржена не була та особою, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, була отримана (а. с. 30), але у встановленому законом порядку та строк до суду з заявою про її скасування остання не зверталася.

Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заходи забезпечення позову були вжиті по справі, для забезпечення саме цього позову, оскільки позивачем подано позов про визнання права спільної сумісної власності на це майно і про зняття з нього арешту, тобто між сторонами виник спір з приводу вище вказаного майна, також державним виконавцем Жовтневого ВДВС ДМУЮ винесено постанову про арешт та розшук майна боржника, а тому є всі підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову останнє може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в звязку з тим, що спірний автомобіль буде примусово реалізоване чи інше, крім того слід звернути увагу, що заходи забезпечення позову вжиті судом до розгляду справи по суті та стосовно майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, тобто вони мають тимчасовий характер, однак на даний час справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і зясування обставин та ін., всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами, також слід зазначити, що зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, є видом забезпечення позову, передбаченим ст. 152 ЦПК України і відповідає предмету позову та, водночас, вжиття заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, крім того слід звернути увагу, що вище вказану заяву подано не належною особою, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України з такою заявою має право звернутися саме особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, однак зазначеною ухвалою заходи забезпечення позову були застосовані щодо відповідача ОСОБА_4, а саме стосовно майна, що йому належить та є предметом спору по цій справі, а не стосовно третьої особи ОСОБА_1, представник якого звернувся до суду з цією заявою чи майна, що йому належить. Також слід зазначити, що питання про заміну одного способу забезпечення позову іншим чи інші передбачені законом процесуальні дії не заявлено та з урахуванням вимог статті 11 ЦПК України суд не вправі вчиняти зазначені дії з власної ініціативи. На даний час судовий розгляд по справі не закінчено та рішення по справі не ухвалено, також судом не було постановлено ухвали про закриття провадження по справі чи залишення позову без розгляду, крім того інших передбачених законом підстав для скасування заходів забезпечення позову не має та не встановлено, а тому з урахуванням вищевикладеного не може суд прийняти до уваги можливі наполягання заявника та його представника на його заяві, оскільки останнє спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджено.

За таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, суд приходить до висновку, що заява не обґрунтована, не підтверджена, безпідставна і не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав для задоволення заяви немає, а тому суд вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 154, 168, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та ОСОБА_1, про визнання права спільної сумісної власності на майно та звільнення з під арешту майна - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -