Категорія 27 Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Вінницької області в складі:

головуючого: Рибчинського В.П.,

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

при секретарі: Топольській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

В червні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Акцент Банк" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 жовтня 2011 року з відповідачем був укладений договір № б/н, згідно якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановлено ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 20.05.2015 року відповідачем допущена заборгованість в сумі 22 786,95 грн., яка складається з 9650,46 грн. - заборгованість за кредитом; 10 971,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 604,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1061,28 грн. - штраф (процентна складова). В зв'язку з викладеним просило суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 786,95 грн., а також судовий збір у сумі 243,60 грн.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Акцент Банк» задоволені в повному обсязі.

Не погодившись з таким заочним рішенням суду представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила зазначене рішення скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Судові витрати покласти на позивача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2015 року частково не відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 26.10.2011 року, між сторонами було укладено договір №б/н, про надання банківських послуг, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг (а.с. 8-12).

Згідно з умовами договору, відповідачу було надано кредит в розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач не виконувала належним чином умови кредитного договору, у зв'язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 20.05.2015 року становить 22786,95 грн., з яких заборгованість за кредитом - 9650,46 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10971,21 грн., заборгованість за пенею та комісією - 604,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1061,28 грн. (а.с. 4-7).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Акцент Банк», виходив з того, що ОСОБА_2 були порушені вимоги ст. 526 ЦК України, якою визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що кредитні кошти відповідач отримав, а свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконав, порушивши умови своїх зобов'язань.

Стаття 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доводи апелянта про те, що ПАТ «Дельта Банк» в односторонньому порядку змінив умови договору, зокрема позивач збільшив розмір кредитного ліміту, є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірки представлених документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і дає право банку в любий момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою Отримувача відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с. 10).

Крім того, відповідач посилається на те, що первинні документи стороною позивача надані не були, а виписка по рахунку надана іншою особою та не містить ознак, які б ідентифікували як таку, що має відношення до її платіжної карти, вважає, що стороною не були доведені ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог. А суд задовольнивши вимоги позивача в повному обсязі, зробив невідповідні обставинам справи висновки.

Однак суд апеляційної інстанції зазначені доводи до уваги не бере, оскільки виписка по рахунку в основу рішення суду першої інстанції покладена не була. В матеріалах справи наявний розрахунок за договором б/н від 21.10.2011 року, укладеного між А-Банк та клієнтом - ОСОБА_2, станом на 20.05.2015 року, який завірений ПАТ «Акцент Банк», на підставі якого і було зроблено висновок про наявність заборгованості.

Поряд з іншим, колегія суддів приймає до уваги доводи ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції не врахував заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 щодо відкладення справи на іншу дату, чим порушив норми процесуального права, однак відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України зазначене порушення не призвело до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, підлягають частковому задоволенню вимоги ОСОБА_2 щодо неправомірного стягнення з неї заборгованості по штрафу, зокрема в частині фіксованої складової штрафу з наступних підстав.

За умовами п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевиплаті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг, у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше, ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (а.с. 11).

Разом з тим, заявлений в позовній заяві до стягнення штраф в сумі 1061,28 грн. дійсно дорівнює 5 % від суми заборгованості, але фіксована складова штрафу, визначена в сумі 500 грн., не відповідає положенню закону, яке визначає поняття штрафу, а тому не може вважатись таким, в зв'язку з чим позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання договірних зобов'язань, та згідно ст. 526 ЦК України, забороняється в односторонньому порядку міняти умови договору без погодження з іншою стороною.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно від тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" витрати щодо сплати судового збору у розмірі 238,24 гривень за подання позовної заяви та з Публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" на користь ОСОБА_2 витрати щодо сплати судового збору у розмірі 5,90 гривень за подання апеляційної скарги пропорційно частині задоволених вимог апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2015 року підлягає зміні в частині стягнення штрафу (фіксованої складової) за користування кредитом.

Керуючись ст.ст. 303,307,308, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2015 року - змінити.

Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення штрафу (фіксованої складової) розміром 500 грн. за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" витрати щодо сплати судового збору у розмірі 238,24 гривень за подання позовної заяви.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" на користь ОСОБА_2 витрати щодо сплати судового збору у розмірі 5,90 гривень за подання апеляційної скарги пропорційно частині задоволених вимог апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: В.П. Рибчинський

Судді: О.С. Панасюк

Т.М. Шемета