Провадження № 2/521/1229/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Гончарук Х. А.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, що діє також як законний представник неповнолітньої ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя, внаслідок скоєння ДТП від 29.09.2015 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 14.09.2015 року відповідач, керуючи автомобілем марки «Шкода», державний номер НОМЕР_1, рухаючись в м. Одесі на перехресті вулиць Старопортофранківська та Тираспольська , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3, після чого залишив місце ДТП. Внаслідок наїзду ОСОБА_3 отримала легкі тілесні ушкодження, сума шкоди, завданої ушкодженням здоров'я ОСОБА_3 становить 4 652 гривні 81 коп., також внаслідок наїзду ОСОБА_3 зазнала больовий та емоційний шок, відчуття жаху та беззахисності, що викликало дуже серйозні душевні хвилювання, також моральну шкоду спричинено безпосередньо позивачу внаслідок змін, що стались в її житі та житті її доньки, душевними хвилюваннями та переживаннями, просить стягнути моральну шкоду в розмірі по 10000 на неї та її дочку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, додатково пояснила суду, що розмір матеріальної шкоди підтверджений копіями квитанцій на лікування дитини, зазначила, що дитина йшла на зелений сигнал світлофора по зебрі.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заперечення до позову, в яких зазначив, що дівчинка не помітивши автомобіля стала перетинати дорогу, в результаті чого відбулось зіткнення, його вина полягає лише в тому, що він залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, адже поспішав. При розгляді справи №521/16956/15-п в Малиновському районному суді суд не знайшов в його діях складу правопорушення , передбаченого ст..124 КпАП України. Позивачем не надану суду доказів того, що саме залишення місце ДТП привело до душевних та моральних страждань дівчинки.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення № 521/16956/15-п, історію хвороби ОСОБА_3, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 14.09.2015 року відповідач, керуючи автомобілем марки «Шкода», державний номер НОМЕР_2, рухаючись в м. Одесі на перехресті вулиць Старопортофранківська та Тираспольська , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3, після чого залишив місце ДТП, відповідача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень в дохід держави, що підтверджується копією постанови Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/16956/15-п від 04.11.2015 року (а.с.7-8).

Згідно ч.4. ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1199 ЦК України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов'язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримала легкі тілесні ушкодження, які мають відображення в наступному: ссадини правого ліктьового суглобу, правого стегна та голені, що підтверджено висновком судово-медичного дослідження (обстеження) № 2278 від 24.09.2015 р., що знаходиться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 521/16956/15-п, довідкою про надання допомоги (а.с. 17), випискою з історії хвороби ОСОБА_3 (а.с. 15).

Позивач ОСОБА_1 є матірю малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6).

Позивачеві заподіяно матеріальну шкоду, що виражається у витратах на лікування малолітньої ОСОБА_3 Враховуючи відомості про медичну допомогу, надану ОСОБА_3, призначення лікарів (хірурга, невропатолога), суд доходить висновку про відшкодування витрат на лікування в сумі 751 грн. 66 коп. (тенотен дитячий табл. № 4- 96 грн. 52 коп., верошпірон таб 25мг № 20 100 грн. 84 коп., магне В-6 таб. № 50 149 грн. 44 коп., Глицесид таб № 50 18 грн. 57 коп., витрум юниор № 60 207 грн. 72 коп., фламідез гель 40 г 41 грн. 45 коп., бінт гіпсовий- 37 грн. 02 коп., нурофен табл. № 6 31 грн. 59 коп., бинт 7х14 5 грн. 27 коп., бінт 5х10 2 грн. 80 коп., плівка рентген Кровлекс2 60 грн. 40 коп.), які підтверджуються копіями чеків (а.с. 22-23).

Інші витрати позивача, що вказані в наданих позивачем копіях чеків, з лікуванням ушкоджень, завданих ОСОБА_3 внаслідок ДТП, не повязані, у звязку із чим відшкодуванню не підлягають.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до розяснень, викладених в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 було спричинено моральну шкоду, що виразилась в душевних стражданнях у звязку із ушкодженням здоровя, вимушених змінах в її житті та житті її доньки внаслідок неможливості реалізування нормальної життєдіяльності.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, глибину душевних та психічних страждань позивачата її доньки, при визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем до відшкодування сума моральної шкоди, завданої ОСОБА_3 в розмірі 10 000 грн. не відповідає обставинам справи й ступіню її моральних страждань, у звязку з чим підлягає стягненню в меншому розмірі, а саме в сумі 1 500 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, завданої безпосередньо позивачу ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки учасником ДТП не є, внаслідок ДТП ушкодження здоровя або пошкодження майна не зазнала, відшкодування моральної шкоди родичам осіб, які отримали внаслідок ДТП легкі тілесні ушкодження, законом не передбачено

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 23, 1187, 1199 ЦК України, ст. 10, 11, 14, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоровя малолітньої ОСОБА_3 751 грн. 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_3, 1500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя /підпис/

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя: Секретар: