Ухвала

іменем україни

30 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., ПисаноїТ.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3, зацікавлені особи: Харківська міська рада, Восьма харківська державна нотаріальна контора, відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем та встановлення факту належності правовстановлюючого документа, внесення змін до актового запису, за касаційною скаргою Харківської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, зацікавлені особи: Харківська міська рада, Восьма харківська державна нотаріальна контора, відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем та встановлення факту належності правовстановлюючого документа, внесення змін до актового запису.

На обґрунтування заяви вказував, що за релігійним віросповіданням він православної віри, а померла ОСОБА_4 була мусульманкою, а тому вони не мали наміру реєструвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Однак для того, щоб у разі смерті одного з них у іншого не виникло проблем з оформленням спадщини, вони 01 вересня 2009 року уклали договір про спільне проживання з 01 січня 2009 року, який на даний час не змінений та не втратив чинності. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла, після її смерті залишилося спадкове майно - квартира, що знаходиться АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, заявник просив встановити факт про те, що актовий запис про смерть від 07 листопада 2014 року № 15884 на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 належить ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, внести зміни в актовий запис про смерть ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, внести зміни в актовий запис про смерть ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 07 листопада 2014 року № 15884 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Харківській області, зазначивши в графі «по батькові» - «ОСОБА_4» замість «ОСОБА_4», встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 із ОСОБА_4 останні п'ять років, з 01 січня 2009 року до дня її смерті (час відкриття спадщини), зазначивши, що ОСОБА_3 є спадкоємцем четвертої черги.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року, заяву задоволено.

Встановлено юридичний факт постійного проживання однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Харкові, з 01 січня 2009 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 року (на час відкриття спадщини).

Встановлено факт про те, що актовий запис про смерть від 07 листопада 2014 року № 15884 на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Зобов'язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції внести зміни в актовий запис від 07 листопада 2014 року № 15884, а саме: виправити по батькові померлої ОСОБА_4, з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4».

У касаційній скарзі Харківська міська рада просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте таким вимогам рішення судів попередніх інстанцій не відповідають.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що заявник проживав однією сім'єю із ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, з 01 вересня 2009 року, тобто з часу укладення договору про спільне проживання і до дня смерті, на підставі показів свідків та договору про спільне проживання.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна виходячи з наступного.

Стаття 256 ЦПК Українипередбачає право суду встановлювати факти, що мають юридичне значення. Разом із тим це можливо за наявності певних умов, а саме: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

З доводів касаційної скарги Харківської міської ради вбачається, що вона як орган місцевого самоврядування оспорює право заявника на спадкування.

Ураховуючи викладене, у суду не було підстав для розгляду заяви ОСОБА_3 про встановлення даного юридичного факту, та відповідно до положень ч. 6 ст. 235 ЦПК Українитака заява підлягала залишенню без розгляду з роз'ясненням заінтересованій особі, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на зазначене увагу не звернув, у порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК Українине усунув допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального закону.

Враховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами належним чином не встановлені, судами порушено норми матеріального та процесуального права, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості. Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Харківської міської ради задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О.Писана