провадження № 6/756/181/16
УХВАЛА

11 квітня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Приголовкіну В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання державного виконавця ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Волощук В.І. про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив:

Державний виконавець ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Волощук В.І. звернулася до суду з вказаним поданням, в обґрунтування якого зазначає, що на виконанні у ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/865/15, виданого Оболонським районним судом м. Києва 18 березня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки в розмірі 1373 грн. щомісячно, починаючи з 06 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на те, що рішення суду боржником не виконується належним чином, аліменти сплачуються нерегулярно, боржник на виклики до державного виконавця не з'являється, не має відкритих рахунків, не отримує доходи на території України, не має у власності рухомого або нерухомого майна, а також на те, що виїзд боржника за кордон унеможливить або ускладнить виконання рішення, державний виконавиць просить обмежити вказаного боржника у праві виїзду за межі України до виконання рішення суду.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду подання повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали подання суд вважає, що подання не підлягає задоволенню.

До подання не додано доказів, що підтверджують факт умисного ухилення боржника від виконання зобов'язань щодо сплати аліментів, покладених на нього рішенням суду.

Зокрема, з довідки-розрахунку від 12 лютого 2016 року вбачається, що заборгованість боржника по сплаті аліментів за період з 06 листопада 2014 року по 01 лютого 2016 року (при сумі, що підлягає сплаті стягувачу щомісячно у розмірі 1373 грн.) становить 11252 грн. 04 коп., тобто боржник періодично здійснює сплату аліментів та в деякі місяці в добровільному порядку вносить більші суми для погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» уразі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника.

З наданих до подання матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем направлявся запит, зокрема, до Київського міського бюро технічної інвентаризації, проте відповідь на нього в матеріалах подання відсутня.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна НОМЕР_1 від 13.03.2016 року вбачається, що на праві власності за ОСОБА_2 зареєстрована 1/3 частина квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Будь-які докази здійснення перевірки щодо належності частини вказаної квартири саме боржнику в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

При розгляді справи про стягнення аліментів судом було встановлено, що боржник працює за кордоном водієм у польській компанії за контрактом і його заробіток залежить від кількості відпрацьованих днів та курсу валюти. Обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання рішення суду (за яким мають здійснюватися періодичні платежі до повноліття дитини) обмежить конституційно закріплене право боржника на працю та позбавить його можливості заробляти гроші, за рахунок яких здійснюється сплата аліментів.

За таких обставин у суду відсутні підстави для висновку про умисне ухилення боржника від виконання зобов'язань щодо сплати аліментів.

Також суд не вбачає підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки до подання не додано будь-яких доказів того, що боржник має намір ухилятися від виконання рішення суду шляхом виїзду за межі України або доказів неможливості виконання або ускладнення виконання рішення суду про стягнення аліментів в примусовому порядку саме у зв'язку з тим, що боржник не обмежений у праві виїзду за межі України.

З огляду на наведене підстав для задоволення подання не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 377-1 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Волощук В.І. про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М.Маринченко