Справа № 405/3025/16-ц
Провадження №2/405/478/16
У Х В А Л А

11 квітня 2016 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить визнати нерухоме майно з урахуванням перебудов, перепланувань, реконструкції за адресою: м. Кіровоград, пров. 2-ий Артилерійський, 11, спільною сумісною власністю подружжя. Визнати за нею (ОСОБА_1І.) та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами. Визнати за нею (ОСОБА_1І.) право власності на 1/2 частину нажитої в шлюбі техніки на суму 5 626 грн., а саме: мікрохвильова піч «Elemberg MG 2050 М» - 1500 грн., мобільний телефон «Нокіа 225» - 1300 грн., відеореєстратор 1200 грн., міксер «Clatronic HMS 2739» - 1250 грн., право власності на 1/2 частину нажитих в шлюбі меблів на суму 11 300 грн., а саме: кухонна стінка 3000 грн., кухонний куток 1300 грн., диван 4000 грн., дві шафи 3000 грн., а також право власності на 1/2 частину нажитого в шлюбі обладнання на суму 5 500 грн.

Позовна заява повинна відповідати вимогам, зазначеним у ст.119 ЦПК України.

Зокрема, пунктами 5 та 6 частини 2 статті 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Виходячи з аналізу зазначених процесуальних норм та виходячи з ч.3 ст. 10 ЦПК України, яким закріплено принцип змагальності сторін, за яким кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, позивач у позовній заяві повинен на підтвердження підстав позову зазначити, та, в подальшому, відповідно до положень ч. 1 ст. 131 ЦПК України, подати докази, які підтверджуватимуть кожну обставину, яка входитиме до предмета доказування.

Зокрема, позивачем предявлено позов про поділ майна подружжя, але не зазначено час придбання спірного майна, його (майна) місцезнаходження на час предявлення позову та до позову не додано доказів, що підтверджують обставини того, що спірне майно придбане під час шлюбу сторін (договори купівлі-продажу майна , чеки, квитанції, тощо), а так само не зазначено ідентифікуючі ознаки меблів та обладнання (п.п. 6, 7 заявлених позивачем позовних вимоги), а саме: модель, марка, ціна, інші ідентифікуючі ознаки.

Крім того, у заяві є необхідним зазначити також підстави звільнення від доказування визначені ст. 61 ЦПК України, якщо такі мають місце.

При цьому, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, (Страсбург) зокрема рішення від 18.11.2010 року та остаточне рішення від 18.02.2011 року у справі «Мушта проти України» заява № 8863/06, п.37 зазначено «Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями».

Крім того, відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна, при цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути надані договори купівлі продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, довідки про ринкову вартість майна в даній місцевості.

Також, згідно з вимогами ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Встановлено, що позивачем пред'явлено позовні вимоги майнового характеру визнання права власності на майно: 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: м. Кіровоград, пров. 2-ий Артилерійський, 11, на 1/2 частину нажитої в шлюбі техніки на суму 5 626 грн., 1/2 частину нажитих в шлюбі меблів на суму 11 300 грн., а також на 1/2 частину нажитого в шлюбі обладнання на суму 5 500 грн. та позовну вимогу немайнового характеру - визнання нерухомого майна з урахуванням перебудов, перепланувань, реконструкції за адресою: м. Кіровоград, пров. 2-ий Артилерійський, 11, спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до частини 1 статті 4, підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1% відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5-ти розмірів мінімальної заробітної плати. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Станом на 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати визначено в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Крім того, відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто, як зі спору майнового характеру.

При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ст. 80, п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

На підставі чого, та з урахуванням вищевикладеного, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру в розмірі, визначеному в п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", з урахуванням визначеної позивачем та підтвердженої документально ціни позову про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: м. Кіровоград, пров. 2-ий Артилерійський, 11, та 1/2 частин нажитої в шлюбі техніки на суму 5 626 грн., меблів на суму 11 300 грн., а також обладнання на суму 5 500 грн., та сплатити судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. за подання до суду позовної вимоги немайнового характеру.

Окремо відзначається, що відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» та ст.82 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо), суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а так само на зазначених вище підставах, зокрема, майновий стан сторони, може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене позивачем в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом, при цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи, що даний позов подано без додержання вимог, викладених в ст.119 ЦПК України, то відповідно до ст.121 ЦПК України він підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 120, ч. 1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України "Про судовий збір", -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Запропонувати позивачу в установлений строк виправити зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині визначення розміру судових витрат до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м.Кіровограда шляхом подання протягом пяти днів з дня її отримання апеляційної скарги. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова