ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2195/16-ц
Провадження № 2/210/1037/16
У Х В А Л А

іменем України

"09" квітня 2016 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_2, розглянувши позовну заяву ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради ,ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно ,-

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із вищеназваним позовом, дослідивши його та надані позивачем докази, суд вважає, що провадження по ньому не може бути відкрито за наступними підставами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звертається до суду з позовною заявою майнового характеру.

Згідно ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п. 9 ч. 1ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» №20 від 22.12.1995р. зі змінами та доповненнями від 25.05.1998р. визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Між тим, позивачем в позові зазначено ціну позову 3284 грн. , однак дана сума не підтверджена належними доказами , а отже суд не має можливості визначитись щодо правильності сплаченого судового збору.

За таких обставин, позивачу необхідно зазначити в своїй позовній заяві суму позову, враховуючи норми зазначені вище, відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та навести докази на її підтвердження, у разі перевищення суми позову щодо сплаченого судового збору , доплатити його.

Окрім цього , однією з позовних вимог позивачем заявлено витребування від приватного нотаріуса ОСОБА_5 копії документів , які знаходяться в спадковій справі № 28/2015 , однак у відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. В частині 2 цієї статті вказано, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів.

Згідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України до клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до п. 1.4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів, яку подано фізичною особою, складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Частиною 1 цієї статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Статтею 8 Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня 1378 гривень. Отже ставка судового збору за подання такої заяви складає 275 грн. 60 коп. А тому заявнику необхідно належним чином оформити клопотання про витребування доказів , оплативши при цьому судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

Суд надає позивачеві строк для усунення вищеназваних недоліків та попереджує, що у разі невиконання ухвали суду, позов на підставі ч.2 ст.121 ЦПК України буде повернутий позивачу.

Керуючись ст.ст.119,121 ч.1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради ,ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху, надавши їм строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п»я ти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк і неподання до суду необхідних документів позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Костенко