АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/8381/15-ц
Провадження № 22-ц/774/566/к/16
УХВАЛА

30 березня 2016 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Бондар Я.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст.295,297 ЦПК України, зокрема за її подання не сплачено судовий збір.

Частина 1 ст.121 ЦПК України, передбачає, що суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, викладених в ст.ст.119,120 ЦПК України, постановляє ухвалу та надає строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання особою, яка подає апеляційну скаргу, ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали від 03 лютого 2016 року представник відповідача, яка також є заявником апеляційної скарги отримала 10 березня 2016 року, про що свідчить відповідна розписка (а.с.38).

Крім того, згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом з повідомленням або через кур`єра за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у розгляді справи. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Як вбачається із апеляційної скарги, ОСОБА_1, зазначив свою поштову адресу, як: 50000, м. Кривий Ріг, Військове містечко-35АДРЕСА_1, і саме за цією адресою апеляційним судом було направлено копію ухвали про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 за вихідним №1029/22-ц/774/566/к/16/вих./021.

Проте, зазначене поштове відправлення з відміткою про невручення кореспонденції у зв`язку із закінченням терміну зберігання повернуто на адресу апеляційного суду (а.с.35).

26.02.2016 о 12.50 год. та 10.03.2016 року о 10.24 год. з номеру телефону НОМЕР_1 помічником судді Батуринською В.Б. було здійснено телефонні дзвінки на номер телефону відповідача, зазначений ним в апеляційній скарзі НОМЕР_2 (а.с.36-37) та у звязку з викладеним запропоновано прибути до апеляційного суду Дніпропетровської області за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Дзержинського, 31 для особистого отримання копії вказаної ухвали суду, оскільки на поштове відділення для отримання вказаного поштового повідомлення він не зявився. Проте станом на 30.03.2016 року ОСОБА_1 до суду для отримання ухвали не прибув.

Між тим, згідно ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно листа Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими в тому числі є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Так, наприклад, в § 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України», Європейський суд зазначив, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У справі «Бочан проти України» Європейський суд з прав людини навіть дійшовши висновку про законність і обґрунтованість оскаржених судових рішень, все ж стягнув грошову компенсацію в розмірі 2 тис. євро лише за порушення судами України «розумних строків» розгляду справи.

Вказані обставини, дають підстави вважати про те, що відповідач, скориставшись своїм правом на апеляційне оскарження, недобросовісно ставиться до процесуальних обов'язків, неухильне виконання яких визначено вимогами ст. 27 ЦПК України, а саме протягом січня 2016 року-березня 2016 року поштову кореспонденцію за адресою визначеною в апеляційній скарзі не отримував, сам із заявами та зверненнями про рух справи не звертався, при цьому на розяснення суду в телефонному режимі щодо причин залишення апеляційної скарги без руху та наслідків не усунення недоліків, належним чином не відреагував. Крім того, представник відповідача, також будучи заявником апеляційної скарги та особисто отримавши ухвалу апеляційного суду від 03 лютого 2016 року, належним чином не відреагувала, зазначених в ній недоліків не усунула.

Відповідно до ст.ст. 121, 297 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст.121 ЦПК України у строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання особою, яка подає апеляційну скаргу копії ухвали, заявниками апеляційної скарги на теперішній час зазначені недоліки не усунуто у звязку з чим апеляційну скаргу необхідно вважати неподаною та повернути заявникам.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

УXВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 січня 2016 року вважати неподаною та повернути її заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Я.М. Бондар