У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хмельницького 12» про усунення перешкод у користуванні власністю за касаційною скаргою виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, до якої приєднався ОСОБА_4, на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 0,0339 га, що знаходиться по АДРЕСА_2. 29 квітня 2011 року ОСОБА_4 на землях прибудинкової території, яка межує з її будинком на розі АДРЕСА_3 та належить до земель міста і не передана в користування чи приватну власність відповідачу, здійснив прибудову до існуючого житлового будинку без права на виконання будівельних робіт, що є порушенням Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За даним фактом Державною архітектурно-будівельною інспекцією за результатами перевірки винесено постанову від 31 травня 2011 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 96 КУпАП та припис від 1 червня 2011 року №7/142-а про зупиненнявиконання будівельних робіт. Забудова, яку здійснює відповідач, не відповідає протипожежним санітарним та іншим державним будівельнимнормам у частині дотримання відривів, відстаней від суміжних жилих будинків, а також позбавляє їх мешканців права користуватися комутаціями, які їх обслуговують та проходом у власне подвір'я. Крім того, до вказаної прибудови проведено газове опалення, що також не відповідає протипожежним нормам. Це створює реальну загрозу вибуху газу, що може призвести до пошкодження їїмайна, втрати здоров'я. Зазначені обставини вказують на порушення їїзаконних прав та інтересів щодо володіння, користування та розпорядження приватною власністю.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила суд усунути їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0339 га, що знаходиться по АДРЕСА_2 шляхом приведення прибудинкової території по вул. Б. АДРЕСА_3 до попереднього стану.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 березня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0339 га, яка належить ОСОБА_3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, шляхом приведення прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_3 до попереднього стану. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області, до якого приєднався ОСОБА_4, просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції, виходив із того, що відповідачем не надано доказів правомірного здійснення прибудови до житлового будинку й того, що вона не чинить перешкоди позивачу в користуванні її власністю та не порушує її права.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, зазначивши також про те, що у випадках порушення прав інших осіб, право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він не заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (ч.4 ст. 376 та ст. 391 ЦК України).

Зазначені висновки судів відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до положень процесуального закону та досліджені згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 28 серпня 2006 року є власником земельної ділянки площею 0,0339 га, що знаходиться по АДРЕСА_2, яка межує з прибудинковою територією АДРЕСА_3.

На земельній ділянці по АДРЕСА_3 ОСОБА_4 здійснює прибудову до існуючого житлового будинку.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 3 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. ст. 321, 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном.

Судами також встановлено, що ОСОБА_4 проживає у АДРЕСА_3 області, який належить об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_3».

Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 16 липня 2009 року ОСОБА_4 дозволено провести проектно-пошукові роботи по житловій прибудові розміром 4,4х8,2 м до належної йому квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Стрийської міської ради Львівської області від 16 грудня 2014 року № 561 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано її у власність об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_3» площею 0,1117 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вищевказана земельна ділянка зареєстрована за об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_3».

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області у листі від 1 червня 2011 року № 7/13-06-3528 повідомила, що на земельній ділянці по вул. АДРЕСА_3/4 у м. Стрию, яка належить до земель міста і не передана в користування чи приватну власність, ОСОБА_4 здійснює прибудову до існуючого житлового будинку без права на виконання будівельних робіт, що є порушенням ст. ст. 5, 26, 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За такі дії Інспекцією складено відповідний акт (а.с. 55, 56-57).

Крім того, за вказане правопорушення ОСОБА_4 31 травня 2011 року притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з ч. 3 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу (а.с. 58-61).

1 червня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області внесено припис про зупинення виконання зазначених вище будівельних робіт до отримання права на їх виконання у встановленому законом порядку. (а.с. 62).

Згідно з висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 23 вересня 2010 року та листом Головного управління МНС України в Львівській області від 11 листопада 2010 року вбачається, що робочий проект на реконструкцію квартири № 4 з житловою добудовою та робочий проект на реконструкцію з житловою добудовою на другому поверсі та влаштування мансардного поверху на об'ємі горища над квартирою № НОМЕР_1 отримали негативні експертні висновки у зв'язку з тим, що при їх розробці не було враховано дотримання протипожежних відстаней від запланованої добудови до існуючого навісу над в'їзним пандусом у будівлю, що належить позивачці, що є порушенням ДБН.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Встановивши на підставі поданих сторонами доказів такі фактичні обставини та порушення прав позивачки, правильно застосувавши положення ст. ст. 376, 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України, врахувавши роз'яснення, надані судам у п. 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», суд першої інстанції вірно задовольнив позов.

Зазначені обставини відповідач не спростував, своїх доводів щодо законності будівництва не довів, що є його процесуальним обов'язком.

Посилання касаційної скарги на те, що 23 лютого 2015 року ОСОБА_4 отримав декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1, не свідчить про незаконність судових рішень, оскільки така декларація повинна бути отримана на початок будівництва. А, по-друге, на час розгляду справи її не існувало, суду відповідачем вона не була подана, судами не досліджувалась та не оцінювалась.

Суд касаційної інстанції в силу вимог ст. 335 ЦПК України досліджувати нові докази та переоцінювати фактичні обставини не має повноважень. Крім того, із заперечення на касаційну скаргу вбачається, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області вирішується питання про скасування зазначеної вище Декларації, як виданої з порушенням Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання будівельних робіт (лист Інспекції від 12 червня 2015 року № 1013-6/2685-15)НОМЕР_1 НОМЕР_1

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, до якої приєднався ОСОБА_4, відхилити.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик