г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2870/15-ц
Номер провадження 2/213/104/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Макаровій Т.Ю.

при секретарі Толстіковій А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк»

про визнання неправомірними дій щодо одностороннього підвищення процентної ставки за користування кредитом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить суд: визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» / надалі ПАТ «Ідея Банк»/ щодо встановлення в односторонньому порядку нового розміру процентної ставки за користування кредитом по Кредитному договору №910.26354 від 14.02.2014року; зобов'язати ПАТ «Ідея Банк» скасувати новий розмір змінюваної процентної ставки у розмірі 30,00% річних з 01.07.2015року за Кредитним договором №910.26354 від 14.02.2014року; зобов'язати ПАТ «Ідея Банк» відновити дію змінюваної процентної ставки у розмірі 19,9900%, яка діяла до незаконного та одностороннього встановлення 01.07.2015року нового розміру процентної ставки по Кредитному договору №910.26354 від 14.02.2014 року; зобов'язати ПАТ«Ідея Банк» відшкодувати матеріальну шкоду за сплату незаконно нарахованої додаткової суми платежу за користування кредитом у розмірі 700 грн.; зобов'язати ПАТ«Ідея Банк» відшкодувати моральну шкоду, завдану незаконними діями банку у розмірі 30 000 гривень.

Представник відповідача ПАТ «Ідея Банк» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, надав суду письмові заперечення та клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку /а.с.81/, а також підтримав надані раніше письмові заперечення.

За таких підстав, суд розглянув справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справ доказів.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Так, представник позивача ОСОБА_2 суду пояснив, що 14.02.2014 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ«Ідея Банк» було укладено кредитний договір №910.26354 (далі «Договір»), відповідно до якого банк надав позивачу кредит у сумі 161119,60 грн. на фінансування купівлі транспортного засобу, тобто, відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач надав кошти позивачеві для придбання продукції (транспортного засобу) у розмірі та на умовах, встановлених ОСОБА_3, а позивач, як споживач, була зобовязана повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Відповідно до §3 ОСОБА_3 «Розрахунки між Сторонами» за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 10,4900% (ОСОБА_4). На день укладання ОСОБА_3 змінна частина ставки, визначена за ОСОБА_5 Правління ОСОБА_4, становила 9,5000%, що разом з Маржею ОСОБА_4 склало змінювану процентну ставку в розмірі 19,9900%.

28 червня 2015 року позивач отримала лист від відповідача за №06.2/60754 від 12.05.15року, в якому повідомлялось, що у звязку із значним збільшенням вартості ресурсів, рішенням Правління ПАТ «Ідея Банк» від 08.05.2015 року № 08/05-1 було встановлено новий розмір процентної ставки за користування кредитом у розмірі 30% річних, який починає діяти з 01.07.2015 року. З запропонованою відповідачем зміною процентної ставки по кредиту позивач не погодилась, оскільки, на її думку, відповідач порушує чинне законодавство, та 01.06.2015 року, тобто в передбачений п.3§8 ОСОБА_3 пятнадцяти денний строк вона направила на адресу ОСОБА_4 лист про свою незгоду зі зміною процентної ставки. Однак, відповідач її заперечення не прийняв до уваги, та листом №06.2/91782 від 08.07.2015року, знову повідомив, що їй підвищено розмір річної процентної ставки до рівня 30,000% у звязку зі зміною змінної частини ставки. Змінна частина ставки дорівнює потрійній середньозваженій процентній ставці за залученими депозитами на рахунки домашніх господарств в гривні по всій банківській системі України (індекс).

06 липня 2015 року, при оплаті в касі банку щомісячного внеску за погашення кредитної заборгованості, позивач дізналася про те, що відповідач в односторонньому порядку змінив процентну ставку та встановив новий розрахунок платежів за користування кредитом, де замість суми платежу у 4 290, 00 грн. Позивачеві було встановлено платіж у сумі 4 990,00 грн., з чим позивач не погоджується. Вони вважають, що дії відповідача щодо одностороннього підвищення процентної ставки є необґрунтованими, та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства та ОСОБА_3.

В ОСОБА_3 укладеному між позивачем та відповідачем передбачена змішана процентна ставка: фіксована процентна ставка ОСОБА_4 банку та змінювана процентна ставка, та було встановлено Індекс, (п.3 §3), відповідно до якого встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки.

Представник позивача вважає, що підставою для зміни змінної частини процентної ставки є зміни в Індексі, а саме зміни «середньозваженої процентної ставки за залученими депозитами на рахунки домашніх господарств в гривні по всій банківській системі України за попередній місяць», яка визначається в п. 4.1.2.11 Розділу Фінансові ринки, Статистика щомісячного електронного бюлетеня НБУ. Але зазначене в ОСОБА_3 джерело за період з моменту укладення ОСОБА_3 - 14.02.2014 року і по момент надсилання відповідачем листа про зміну змінної частини процентної ставки 12.05.2015 року такої інформації не містить.

Тому позивач та її представник вважають, що за зазначений період Індекс не змінювався, а тому підстав для зміни щорічної процентної ставки у відповідача немає.

До того ж позивач, відповідно до умов п.1 §8 ОСОБА_3 «Особливі умови», своєчасно повідомив ОСОБА_3 про свою незгоду з підвищенням процентної ставки, і у такому випадку продовжує діяти відсоткова ставка передбачена Кредитним договором.

У зв'язку з тим, що позивач була шокована незаконними діями банку по зміні щорічної процентної ставки до розміру 30%, побоювалася настання наслідків за несплату в повному обсязі щомісячних платежів по кредитному договору у вигляді сплати штрафних санкцій, вона була вимушена оплатити незаконно нарахований щомісячний платіж у розмірі 4 990,00 грн., замість 4 290, 00грн. Тому просять: визнати дії відповідача щодо встановлення в односторонньому порядку нового розміру процентної ставки за користування кредитом незаконними; зобовязати відповідача скасувати новий розмір змінюваної процентної ставки у розмірі 30,00% річних з 01.07.2015року по Кредитному договору №910.26354 від 14.02.2014року та відновити дію змінюваної процентної ставки у розмірі 19,9900%; зобовязати відповідача відшкодувати матеріальні збитки в сумі 700 грн./4 990,00грн. 4 290, 00 грн./; та стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 30тис. грн., яка полягла в завданні позивачеві протиправними діями відповідача душевних страждань у вигляді необхідності пошуку додаткових засобів отримання доходу для оплати збільшеної суми щомісячного платежу за користування кредитом; відчуття того, що її обманули та вона відчуває постійний тягар необхідності обмежувати себе та своїх рідних в витратах сімї, обмежувати себе в коштах, які вона могла би витратити на необхідні ліки або інші необхідні засоби для своєї сімї.

В своїх письмових запереченнях відповідач ПАТ «Ідея Банк» просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне. Як вбачається з §3 Кредитного договору № 910.26354 від 14 лютого 2014 року, за користування кредитом Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку у розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 10,49% (ОСОБА_4). Станом на день укладення ОСОБА_3 змінна частина ставки, визначена за ОСОБА_5 Правління ОСОБА_4, становить 9,5%, що разом з Маржею ОСОБА_4 складає змінювану процентну ставку у розмірі 19,99%. ОСОБА_4 повідомляє Позичальника про зміну процентної ставки та надає Позичальнику новий Графік щомісячних платежів листом або на електронну пошту без внесення змін (доповнень) до ОСОБА_3 не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Повідомлення про зміну розміру процентної ставки стає невід'ємною частиною цього ОСОБА_3. Покликання Позивача на п.3 §8 Кредитного договору не стосується предмета спору, оскільки даний розділ регулює процедуру зміни фіксованої процентної ставки, а Позичальником було обрано, як зазначалось вище, змінювану процентну ставку.

Розмір процентної ставки за даним ОСОБА_3 було підвищено до 30% у зв'язку із зміною змінної частини ставки, яка дорівнює потрійній середньозваженій процентній ставці за залученими депозитами на рахунки домашніх господарств у гривні по всій банківській системі України - індексу, який станом на травень 2015 року становив 59,7%, тому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами п.3§3 Кредитного договору зменшив розмір процентної ставки до 30%, жодним чином не порушуючи при цьому законних інтересів та прав Позичальника. При цьому ОСОБА_3 виконав процедуру повідомлення Позичальника, передбачену п.5§3 ОСОБА_3, та своєчасно своїм листом від 12.05 2015 року повідомив позивача про зміну процентної ставки. Після отримання від позивача заперечень, ОСОБА_3 повторно направив їй лист з розясненням, щодо процедури підвищення процентної ставки. Твердження позивача, щодо того, що ОСОБА_3 безпідставно підвищив змінну процентну ставку за ОСОБА_3 , оскільки не відбулось зміни індексу, є помилковим.

Так, при зміні Позичальнику процентної ставки з 01 липня 2015 року реальний розмір змінюваної відсоткової ставки відповідно до умов ОСОБА_3 на момент її перегляду дорівнював 59,7% та складався з потрійної середньозваженої процентної ставки за залученими депозитами на рахунки домашніх господарств в гривні та маржі ОСОБА_4, і ОСОБА_3, у свою чергу, згідно п.7 §2 ОСОБА_3, мав право застосувати максимальну процентну ставку за кредитом у розмірі 40% річних, проте за ОСОБА_5 Правління ОСОБА_4 №08/05-1 від 08 травня 2015 року розмір процентної ставки був зменшений Позивачці до рівня 30% річних. Крім того, слід звернути увагу на те, що згідно п.6 §3 Кредитного договору, Позичальник стверджує, що розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини ставки за весь період кредитування, і погоджується на ці ризики. Тому вважають, що вимоги Позивача щодо приведення процентної ставки до початкового розміру, передбаченого ОСОБА_3, є необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Позивачка також зазначає, що у зв'язку із підняттям розміру процентної ставки належний до сплати щомісячний ануїтетний платіж за договором підвищився від розміру 4290 грн. до 4990 грн., проте зазначене спростовується даними, наведеними у Графіку щомісячних платежів, з якого вбачається, що, починаючи з 14 липня 2015 року належний до сплати за Кредитним договором ануїтетний платіж становить 4945,34 грн. При цьому слід звернути увагу суду на те, що Позивач стверджує, що сплатила у касі відділення зазначену суму, однак не надала квитанції на підтвердження своїх покликань. При цьому слід також зазначити, що протягом дії Кредитного договору розмір процентної ставки змінювався ОСОБА_4 тільки один раз - з липня 2015 року, про що Позивачку було завчасно та належно повідомлено. У задоволенні позовних вимог просять відмовити.

Вислухавши представника позивача та позивача, ознайомившись з письмовими матеріалами справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу про позику, якщо інше не встановлено по кредиту.

Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що 14.02.2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № 910.26354, відповідно до умов якого банк надав позивачу кредит у сумі 161119,60 грн. на фінансування купівлі транспортного засобу на строк 60 місяців, а позивач зобовязалась повернути їх разом з нарахованими відсотками, відповідно до зазначеного договором порядку, та визначених договором умовах /а.с.8-10/.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договору є підписи представника ОСОБА_4 та безпосередньо позичальника ОСОБА_1

Відповідно до п.1§3 ОСОБА_3 «Розрахунки між Сторонами» за користування кредитом Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 10,4900% (ОСОБА_4).

Згідно з п.2 §3 ОСОБА_3 станом на день укладання ОСОБА_3 змінна частина ставки, визначена за ОСОБА_5 Правління ОСОБА_4, становила 9,5000%, що разом з Маржею ОСОБА_4 склало змінювану процентну ставку в розмірі 19,9900%. Зазначеним договором визначено чому дорівнює змінна частина ставки, та порядок її визначення.

Так, відповідно до п.3§3 ОСОБА_3 змінна частина ставки дорівнює потрійній середньозваженій процентній ставці за залученими депозитами на рахунки домашніх господарств в гривні по всій банківській системі України за попередній місяць (під «попереднім» розуміється останній місяць, за який опублікована інформація на сайті НБУ на момент затвердження змінної частини процентної ставки по кредиту), (пункт 4.1.2.11 Розділу Фінансові ринки, Статистика щомісячного електронного бюлетеня НБУ), надалі - «Індекс». Індекс встановлюється Національний банком України та використовується, як база для визначення процентної ставки. Індекс переглядається та може змінюватись не частіше ніж раз на 12 місяців. Статистичні дані Національного банку України, які містять Індекс, розмішуються для ознайомлення відповідно до графіку поширення статистичннх даних на офіційному сайті Національного ОСОБА_4 України.

В додатку №2 до укладеного між позивачем та відповідачем договору зазначена номінальна процентна ставка -19,9900 % та реальна ставка 48,70 % /а.с.12/.

Згідно п.6 §3 Кредитного договору, Позичальник стверджує, що розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини ставки за весь період кредитування, і погоджується на ці ризики.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено судом, відповідно до п.5 §3 ОСОБА_3 повідомляє Позичальника про зміну процентної ставки та надає Позичальнику новий Графік щомісячних платежів листом без внесення змін (доповнень) до ОСОБА_3 не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Повідомлення про зміну розміру процентної ставки стає невід'ємною частиною цього ОСОБА_3.

З матеріалів справи вбачається, що 28 червня 2015року позивач отримала лист від відповідача від 12.05.15року за №06.2/60754, в якому повідомлялось, що згідно рішенню Правління ПАТ «Ідея Банк» від 08.05.2015 року №08/05-1 у звязку із значним збільшенням вартості ресурсів (в тому числі валютних), було встановлено новий розмір процентної ставки за користування кредитом у розмірі 30% річних, який починає діяти з 01.07.2015 року. Крім того, позивачу були надіслані: графік щомісячних платежів з 01.07.2015 року, з якого вбачається, що щомісячний платіж встановлений в загальному розмірі 4945,34 грн. (додаток 1), та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки до кредитного договору (додаток 2), в якому зазначено, що номінальна процентна ставка з 01.07.2015 року становитиме 30,00 ( діюча 19,99%), а реальна ставка становить 54,60 % /а.с.14-16/, що свідчить про зростання реальної ставки, яка розраховується відповідно до п.3. §3 ОСОБА_3, адже на момент його укладання вона дорівнювала 48,70%.

01.06.2015року позивач, з посиланням на п.3 §8 ОСОБА_3, тобто у встановлений цим пунктом ОСОБА_3 пятнадцяти денний строк направила на адресу відповідача лист про свою незгоду зі зміною процентної ставки.

Як зазначає відповідач, і суд погоджується з його позицією, п.3§8 Кредитного договору регулює процедуру зміни фіксованої процентної ставки, про що йдеться в цьому пункті договору, а позивачем було обрано, як зазначалось вище, змінювану процентну ставку, отже цей пункт не стосується предмету спору.

Своїм листом від 08.07.2015 року за № 06.2/91782 відповідач розяснив позивачу ОСОБА_1, що їй було підвищено розмір річної процентної ставки до рівня 30,000% у звязку зі зміною змінної частини ставки та вказав, що в договорі застосовується річна змінювана відсоткова ставка, яка визначається як змінна частина ставки збільшена на ОСОБА_4. Змінна частина ставки (надалі-Індекс) дорівнює потрійній середньозваженій процентній ставці за залученими депозитами на рахунки домашніх господарств в гривні по всій банківській системі України. Індекс встановлюється Національним банком України та використовується, як база для визначення процентної ставки. Визначений таким чином даний індекс на травень 2015 року складав 54,6% /а.с.16/. Відповідно до §3 п.3 ОСОБА_3 зменшив його розмір до рівня 30%. Як зазначено в листі, приймаючи рішення саме по кредитному договору позивача ОСОБА_5 Правління ОСОБА_4 визначено розмір змінної частини ставки на рівні 28,19%, що разом з Маржою банку складає річну процентну ставку 30%. Згідно §3 п.5, ОСОБА_3 повідомляє позичальника про зміну процентної ставки та надає позичальнику новий графік щомісячних платежів листом без внесення змін (доповнень) до ОСОБА_3. Повідомлення про зміну розміру процентної ставки стає невід'ємною частиною кредитного договору №910.26354 від 14.02.2014 року /а.с.20/.

Судом встановлено, що після зазначеного розяснення ОСОБА_4, позивач більше ніяких заперечень відповідачу не надсилала. Прийняла умови викладені в листі банку від 12.05.2015 року, щодо зміни змінної процентної ставки, про що свідчить те, що з 01.07.2015 року позивач стала сплачувати щомісячні платежі на погашення кредитного договору, в сумі -4990 грн., яка навіть перевищує суму щомісячного платежу, зазначеному в графіку -4945,34 грн./а.с.23/.

Відповідно до ст.1056-1 ЦК України:

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника… .

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5, при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення ОСОБА_4 чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди мають розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору. З'ясуванню підлягає визначена договором процедура підвищення такої процентної ставки. У даному випадку має місце передбачена ОСОБА_3 процедура підвищення процентної ставки, яка Відповідачем не була порушена, а доводи Позивача про порушення ОСОБА_4 норм матеріального права є безпідставними, оскільки ґрунтуються на хибному тлумаченні вимог чинного законодавства та положень ОСОБА_3, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Суд бере до уваги, що підписавши Договір та отримавши кредит на умовах змінної процентної ставки, позивач висловила цілковиту згоду на коригування змінної процентної ставки, в порядку передбаченому в кредитному договорі. Також підтвердженням цього є §3 п.6 договору, в якому зазначено, що позивач розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлюває ризики, які випливають за весь період кредитування і погоджується на ці ризики, а ПАТ «Ідея Банк» має підстави для зміни змінної частини ставки. Також в п.2§10 ОСОБА_3 зазначено, що Позичальник заявляє та гарантує, що ОСОБА_3 повідомив в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», що зазначена інформація їй відома та зрозуміла, що також вона ознайомлена з Тарифами ОСОБА_4 і погоджуєтся з ними, а також вважаєте умови договору справедливими і такими, що відповідають її інтересам.

Щодо тверджень позивача про відсутність інформації, про зазначений показник, з якого рахується Індекс, то цей показник публікується в зазначеному у договорі джерелі, та враховувався ОСОБА_4 при розрахунку процентної ставки, розміри Індексу зазначались в додатках №2 до договору, та листа ОСОБА_4 від 12.05.2015 року, який направлявся позивачеві.

Крім того суд вважає, що обраний спосіб захисту, щодо визнання дій неправомірними є неналежним, оскільки він не передбачений ст.16 ЦК України, щодо відповідача.

Враховуючи те, що Позивачу було змінено процентну ставку за ОСОБА_3 на підставах, що не суперечать вимогам чинного законодавства та положенням самого правочину, підстави для задоволення її вимоги про відшкодування матеріальної шкоди за сплату незаконно нарахованої суми платежу за користування кредитом у розмірі 700 грн., а також стягнення моральної шкоди в розмірі 30тис. грн., які крім того, не містять належного обгрунтування, а також а інші позовні вимоги, до аналізу яких суд не вдається, задоволенню не підлягають.

Керуючись Законом України «Про банки та банківську діяльність», ст.ст.15, 16, 22, 23, 626,627, 629, 651, 1046,1054,1056-1 ЦК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання неправомірними дій щодо одностороннього підвищення процентної ставки за користування кредитом, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не подано, або якщо апеляційну скаргу подано, то після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя Т.Ю. Макарова