04.03.2016 Єдиний унікальний номер 205/1221/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 року суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федченко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2016 року заявник звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1.

Суд, вивчивши матеріали позовної заяви вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Встановлено, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1, яка діє від себе та як законний представника неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Управління-служба у справах дітей Ленінської районної у місті ради про визнання правочину удаваним та частково недійсним, про застосування наслідків недійсного правочину, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток та визнання права власності.

При встановленні відповідності виду забезпечення позову суд враховує, що на підставі п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов майнового та немайнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом заборони вчиняти певні дії, у звязку з чим вважає, що саме цей вид забезпечення позову належить до застосування за даних обставин справи, тому приходить до висновку щодо правомірності клопотання позивача, оскільки наявність неврегульованого судового спору між сторонами ґрунтується на укладеному правочині, пов'язано саме із його невиконанням, у звязку із чим клопотання позивача є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В зв'язку з чим, суд вважає, що необхідно заборонити вчиненяти дії по відчуженню нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 17.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 зареєстровано в реєстрі за №1014.

З урахуванням викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст.151-153, ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити вчиняти дії по відчуженню нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 17.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 зареєстровано в реєстрі за №1014.

Допустити негайне виконання ухвали.

Строк предявлення до виконання один рік з дня винесення ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.У разі якщо ухвалу було постановлено без участі сторін, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя В.М. Федченко