АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/7224/15-ц 22-ц/774/675/К/16
Справа № 211/7224/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/675/К/16 Ткаченко С.В.
Категорія - 48 (ІІІ) Доповідач - Михайлів Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Михайлів Л.В.

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

секретар: Чубіна А.В.,

за участю: позивача- ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 25.02.2012 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. На час подання до суду позову шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені. Син проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач в свою чергу матеріальної допомоги на її утримання та на утримання їх спільного сина не надає та взагалі не виконує покладених на нього законом обов'язків. Враховуючи зазначене просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) останнього, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття та на своє утримання до досягнення дитиною шестирічного віку у розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_3

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку / доходу/ відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 25 листопада 2015 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4, на її утримання, у розмірі 1/10 частини заробітку/ доходу/ відповідача, починаючи з 25 листопада 2015 року, і до досягнення його сином шести років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Із зазначенням, що рішення підлягає негайному виконанню, в частині стягнення аліментів за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування ухваленого рішення в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини посилаючись при цьому на порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Так на думку апелянта, судом не враховано того факту, що позивач може сама забезпечити собі комфортне проживання, того що позивачка працездатна, та знаходження на утриманні відповідача непрацездатних членів його родини - батьків, оплату їх лікування. Крім того зазначив, що сплачуючи аліменти у визначеному судовим рішенням розмірі, враховуючи те, що відповідач крім заробітної плати інших доходів немає, суд поставив відповідача у скрутне матеріальне становище.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Виходячи з доводів апеляційної скарги, рішення суду оскаржується апелянтом тільки в частині задоволення позову ОСОБА_4 про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення сином шести років. В частині задоволення позову ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, до досягнення дитиною повноліття, рішення суду апелянтом не оскаржується. В зв'язку з цим, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, предметом апеляційного розгляду є рішення суду в наступній частині : стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання та на користь ОСОБА_4, у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином шести років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2012 року, який зареєстрований Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 77, від шлюбу мають малолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження якого батьком записаний ОСОБА_3 (а.с. 3-4).

Малолітня дитина проживає разом з матір'ю, в той час як батько дитини проживає окремо від сім'ї.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_5 про стягнення аліментів на своє утримання, до досягнення дитиною шести років, та стягуючи з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) останнього, суд першої інстанції керувався ст.84 СК України, та виходив з права дружини на стягнення на її користь та на її утримання аліментів та того, що їх спільна з відповідачем дитина потребує домашнього режиму та індивідуального догляду матері.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.2 та ч. 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тобто для стягнення аліментів на цій підставі суду слід встановити наявність у дитини вад фізичного або психічного розвитку та можливість чоловіка надавати дружині матеріальну допомогу.

Відповідно до довідки про доходи, відповідач ОСОБА_3 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Терни -Сервісмонтаж» та отримує регулярний дохід. За період з 01.09.2015 року по 29.02.2016 рік загальна сума його доходу склала 28 812,27 грн.

Позивач ОСОБА_4, на даний час офіційно не працює. Згідно оглянутої у судовому засіданні копії трудової книжки позивача вона звільнилась з посади садівника, за згодою сторін, на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України 15.06.2015 року.

Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст.3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів малолітньої дитини, а також з урахуванням того,що відповідач є здоровим та працездатним, колегія суддів приходить до висновку, що він може надавати позивачці матеріальну допомогу у визначеному судом розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) відповідача, доводи апеляційної скарги, в цій частині висновків суду не спростовують.

Доказів того, що на його утриманні знаходяться інші особи, а також доказів щодо неспроможності сплачувати кошти на утримання матері дитини, в визначеному судом розмірі, суду не представлено.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги відповідача щодо наявності на його утриманні непрацездатних батьків, колегія суду вважає їх необґрунтованими й визначає ці обставини як такі, що не підлягають врахуванні при визначенні розміру аліментів, оскільки відповідних доказів відповідачем не надано.

Проте, перевіряючи доводи апеляційної скарги та з метою встановлення всіх істотних обставин справи, колегія суддів не може погодитись з визначеним судовим рішенням періодом стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь та на утримання ОСОБА_4

Так, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зазначив період стягнення аліментів на утримання позивача з 25.11.2015 року до досягнення дитиною шести років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В основу вказаного рішення, суд взяв до уваги довідку з "Центру первинної медико-санітарної допомоги №3" Криворізької міської ради № 1113 від 07.12.2015року, яка була надана позивачем, з якої вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку у педіатра, як дитина, яка часто хворіє застудними захворюваннями, та потребує домашнього режиму та індивідуального догляду матері, з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 423, вбачається, що дитина має затримку речового розвитку резидуально - органічного ґенеза, тобто дитина має вади психічного розвитку.

Вказану довідку оскаржує відповідач, посилаючись на те, що оформлена в порушення Наказу МОЗ України і не відповідає формі первинної облікової документації №080-1/0 та її зміст про стан їх спільної з позивачем дитини не відповідає дійсності.

З метою, встановлення фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції звернувся з відповідним запитом до Головного лікаря КУ «Цент первинної медико - санітарної допомоги №3».

З наданої на адресу апеляційного суду за вх.. №1960/16 від 01.04.2016 року вбачається, що дитина ОСОБА_5 взята на диспансерний облік з 07.12.2015 року, та перебуває на Д-обліку і потребує домашнього режиму та індивідуального уходу матері з 04.12.2015 року по 07.03.2016 рік.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи зазначене, колегія суддів, вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині періоду стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь та на утримання ОСОБА_4, зазначивши що аліменти підлягають стягненню з 04.12.2015 року по 07.03.2016 рік.

Крім того, суд стягуючи аліменти з відповідача на користь та на утримання позивача помилково зазначив про обмеження розміру аліментів: не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки ст. 84 СК України вказаного обмеження не передбачено. У зв'язку із чим вказане посилання суду підлягає виключенню з абзацу третього резолютивної частини оскаржуваного рішення суду.

В іншій частині рішення суду, не оскаржується тому колегією суддів не переглядається.

Керуючись ст.ст. 303, 307 п.3 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 лютого 2016 року змінити в частині періоду стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на її утримання визначивши, що аліменти підлягають стягненню з 04 грудня 2015 року по 07 березня 2016 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

І.Є. Ляховська