13 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЗавгородньоїІ.М., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче обʼєднання», на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції БольшаковаСергія Михайловича,
за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумське Машинобудівне науково-виробниче обʼєднання», подану представником Козупцем Олександром Миколайовичем, на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 21 січня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2015 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Большакова С.М.
На обґрунтування заявлених вимог зазначав, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2014 року поновлено ОСОБА_4 на посаді Президента ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обʼєднання ім. М.В. Фрунзе». На виконання вказаного судового рішення 06 березня 2014 року видано ОСОБА_4 виконавчий лист. Відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 42541507. 06 листопада
2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження, яку обґрунтовано фактичним виконанням з боку боржника рішення суду про поновлення ОСОБА_4 на роботі шляхом винесення наказу від 19 березня 2014 року № 1347/ВК.
У змісті самого наказу про поновлення на роботі від 19 березня 2014 року
№ 1347/ВК не конкретизовано назву посади на якій вирішено поновити ОСОБА_4 на роботі. У матеріалах виконавчого провадження відсутній акт державного виконавця про виконання судового рішення, що свідчить про ухилення державного виконавця від перевірки фактичного його виконання. Вказував, що про факт винесення даної постанови та її зміст стало відомо лише 24 листопада 2015 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Заявник вважає дану постанову незаконною, оскільки примусове виконання судового рішення про поновлення ОСОБА_4 на роботі не відбулося, а винесення роботодавцем наказу від 19 березня
2014 року № 1347/ВК ще не підтверджує факт допущення працівника до роботи, що передбачає можливість виконання ним своїх повноважень. Ураховуючи викладене, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просив визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Большакова С.М. про закінчення виконавчого провадження № 42541507 від 06 листопада 2015 року, відкритого на підставі виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми по справі
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 грудня
2015 року скаргу ОСОБА_4 задоволено. Постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Большакова С.М. про закінчення виконавчого провадження № 42541507 від 06 листопада 2015 року, відкритого на підставі виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми по справі
Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 21 січня 2016 року ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 грудня 2015 року залишено без змін.
У касаційній скарзі представник ПАТ «Сумське НВО» -
Козупиця О.М. просить скасувати оскаржувані ухвали суду першої та апеляційної інстанцій та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Задовольняючи скаргу та скасовуючи постанову відділу ДВС суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець не перевірив наявність у ПАТ «СМНВО» оригіналу наказу від
19 березня 2014 року, не зʼясував чи ознайомивсяОСОБА_4 з цим наказом та чи допущено його до виконання трудових обов'язків, що б давало підстави стверджувати, що судове рішення про поновлення на роботі фактично виконано.
Судами встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду
м. Суми від 04 березня 2014 року поновленоОСОБА_4 на посаді Президента ПАТ «СМНВО».
06 березня 2014 року видано виконавчий лист, а 17 березня 2014 року відділом ДВС відкрито виконавче провадження № 42541507.
06 листопада 2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про поновлення ОСОБА_4 на посаді Президента ПАТ «СМНВО» у звʼязку з його фактичним виконанням згідно з наказом від 19 березня 2014 року №1347/ВК про поновлення ОСОБА_4 на попередній роботі.
Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.
Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження ( ч. 1 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з п. 8.2.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 року

№ 74/5, виконання вважається завершеним з моменту фактичного допущення працівника до виконання попередніх обов'язків на підставі відповідного наказу органу, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановив, що державний виконавець, отримавши копію наказу, в якому не зазначено на яку конкретну посаду поновлено ОСОБА_4 та на якому відсутня інформація щодо ознайомлення його з цим наказом, не перевірив реального поновлення на роботі, а тому дійшов правильного висновку про скасування постанови державного виконавця, яка постановлена з порушенням вимог встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Сумської області від 21 січня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське Машинобудівне науково-виробниче обʼєднання», подану представником Козупцем ОлександромМиколайовичем, відхилити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 грудня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 21 січня

2016 року в справі за скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче обʼєднання», на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Большакова Сергія Михайловича залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня О.М. Ситнік