АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2430/16 Головуючий 1 - інстанції - Нікуліна Л.П.
Категорія - виконавчий напис
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів КРУГОВОЇ С.С.,

МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

секеретаря Прологаєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 12 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Іванової Ольги Володимирівни, ОСОБА_4, третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до Червонозаводського районного суду міста Харкова з указаним позовом, провадження за яким відкрито ухвалою судді цього суду від 02.11.2015 року.

У грудні 2015 року позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса ХМНО Іванової О.В. про стягнення з неї на користь ОСОБА_4 грошових коштів, у задоволенні якою було відмовлено ухвалою від 17.12.2015 року

У лютому 2016 року ОСОБА_6 вдруге звернулась до суду з такою самою заявою.

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 12 лютого 2016 року клопотання ОСОБА_6 задоволено. Зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, посвідченого 28 вересня 2015 року приватним нотаріусом ХМНО Івановою О.В. за реєстровим номером 2205 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 невиплачені в строк на підставі договору позики за реєстровим № 1700 від 21 листопада 2014 року грошові кошти у сумі 178000,00 доларів США, що за готівковим курсом продажу долару США банку ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» складає 4129600,00 гривень, строк повернення яких настав 10 травня 2015 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати вказану ухвалу , як постановлену з порушенням процесуального права,та постановити нову, якою у задоволенні клопотання ОСОБА_6 відмовити.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суд послався на існування спору між сторонами, який розглядається у Жовтневому районному суді міста Харкова, що суперечить положенням ст. 151 ЦПК України, оскільки забезпечення позову може допускатися при існуванні реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду у цій же справі, а не в будь-якій іншій.

Суд першої інстанції не взяв до уваги роьроз"яснення, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"про те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, а також її пояснення як представника позивача про те, що між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 існує декілька спорів, що розглядаються в різних судах. При цьому ОСОБА_6, з метою затягування їх розгляду , оскаржує в апеляційному порядку усі ухвали, які постановлюються судами у цих справах.

Позивач, приватний нотаріус ХМНО Іванова О.В. та представник 3-ї особи до апеляційногго суду не з"явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи , колегія суддів доходить висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 151, 153 ЦПК України та роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року „ Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній ( за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Задовольняючи заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом позову є оскарження виконавчого напису, за яким державною виконавчою службою вчиняються дії щодо стягнення коштів позивача, тому зупинення виконавчого провадження є автоматичною підставою для не вчинення державним виконавцем дій щодо стягнення коштів, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також з існування між сторонами спору про визнання договору позики недійсним, який розглядається Жовтневим районним судом міста Харкова.

Колегія суддів не може погодитись з вказаними висновками, які є помилковими і не відповідають вимогам процесуального закону.

Вирішуючи питання обгрунтованості поданої позивачкою заяви про забезпечення позову, суд мав виходити з обставин за її позовом у цій справі, а не з існування інших спорів між сторонами, які знаходяться в провадженні інших судів. а також з загальних вимог процесуального закону, якими врегульовані питання забезпечення позову, у тому числі і видів його забезпечення, які визначені у ст.152 ЦПК України.

Згідно п 6 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, а не зупиненням виконавчого провадження.

Зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу у відповідності до п.4 ч.1 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження" є обставиною, що зумовлює обов"язкове зупинення виконавчого провадження.

Отже суд, задовольнивши заяву позивача, припустився порушень процесуального закону, забезпечив позов у спосіб, не передбачений законом, перебравши на себе компетенцію державного виконавця, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали від 12.02.2016 року і постановлення ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову у спосіб, зазначений в цій заяві.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, ст.ст.313,314,315,317,319,324 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 12 лютого 2016 року скасувати. У задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий (підпис) Т.П.Зазулинська

Судді (підпис) С.С. Кругова

(підпис) Н.О.Міненкова