Справа № 481/713/15-ц
Провадж.№ 2/481/59/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

17.02.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої -судді Уманської О.В.,

при секретарі - Кузьміній Н.П.,

з участю позивача- Мезецького С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

встановив :

У травні місяці 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 6,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, померлого 14.06.2013 року

В обґрунтування цих вимог вказував, що за життя його батько ОСОБА_4 за життя набув права власності на земельну ділянку загальною площею 6,37 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка розташована в межах території ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області, про що отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 050236 від 18.07.2004 року. Пізніше, 14.06.2013 року батько позивача помер, при цьому за життя він заповіту не посвідчував. Оскільки після смерті батька він є єдиним спадкоємцем, так як мачуха ОСОБА_5 померла, а рідний брат ОСОБА_6 відмовився від прийняття спадщини після смерті батька, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у звязку із відсутністю оригіналу державного акту на право власності на вищевказану земельну ділянку, свідоцтво про спадщину позивач не отримав. Відновити втрачений державний акт у позасудовому порядку позивач не зміг, тому звернувся до суду із даним позовом.

До участі в справі в якості третьої особи, на підставі ухвали суду, будо залучено ОСОБА_3, яка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5

Рідний син спадкодавця ОСОБА_4 ОСОБА_6 до участі в справі не залучався, оскільки в матеріалах спадкової справи за № 174/2013р. мається його заява про відмову від прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Пояснив, що за життя батька та мачухи останніми було прийнято рішення, що земельну ділянку, яка була у власності батька позивача буде повністю успадкована його синами, а земельною ділянкою, яка була у власності ОСОБА_5, остання розпорядиться на власний розсуд. Разом із тим, вже після смерті батька позивач ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_6 прийняли рішення, що спадщину після смерті батька буде прийнято лише позивачем по справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міськохї ради Новобузького району Миколаївської області в судове засідання не зявився, однак надав заяву про визнання позову у повному обсязі, та про слухання справи у відсутності представника відповідача.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився 21.11.1964 року. його батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с. 07).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть I- ФП № 186477 помер ОСОБА_4 14.06.2013 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 122 від 18.06.2013 року (а.с. 11).

Після його смерті відкрилась спадщина, яку позивач прийняв у встановленому законом порядку, оскільки звернувся до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Миколаївської області, однак у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину ( а.с.14 ).

Як видно із витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку , земельна ділянка, яка надавалась на підставі державного акту серії МК № 050236 від 18.07.2004 року, розташована за адресою Миколаївська область Новобузький район ОСОБА_2 міська рада та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 6,37 га, належить ОСОБА_4 ( а.с.09).

Як встановлено із матеріалів, які маються в копії спадкової справи № 174 / 2013 після смерті ОСОБА_4, який помер 14.06.2013 року, ОСОБА_5 повідомлялась нотаріусом про те, що якщо вона є спадкоємцем за законом чи за заповітом після смерті ОСОБА_1, то їй необхідно до 14.12.2013 року прибути до держнотконтори.

Однак, ОСОБА_5, до нотаріуса так і не зявилась, свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 не отримувала.

Як встановлено із матеріалів, які маються в копії спадкової справи № 51 / 2015 після смерті ОСОБА_5, яка померла 30.04.2015 року, про прийняття спадщини звернулась лише ОСОБА_3, яка є спадкоємицею за заповітом.

10.10.2013 року, тобто вже після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті розпорядилась своїм майном, а саме житловим будинком з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, та земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 050235 від 18.08.2014 року ОСОБА_5 за життя набула право власності на земельну ділянку розміром 6,37 га на підставі розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації від 26 липня 2004 року № 776-р.

Як видно із заповіту, та матеріалів які маються в спадковій справі, будь-яким іншим майном, в тому числі яке могло б перейти до ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 вона не розпоряджалася та не володіла.

Згідно ст. 1258 ЦК України та розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України - до першої черги спадкоємців належать діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 не зверталась до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, також в подальшому не проводила належним чином державну реєстрацію своїх прав на спірну земельну ділянку, то вона за життя не набула права власності на земельну ділянку ( чи її частину ) , оскільки на підставі ст.1299 Цивільного кодексу України, право власності на зазначене нерухоме майно підлягає державній реєстрації, і право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

За таких підстав, позивач, відповідно до ст. 1261, 1267 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна померлого ОСОБА_4, подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори і є таким, що прийняв спадщину. Але, враховуючи те, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 050236 від 18.07.2004 року було втрачено, спадкоємець ОСОБА_1 позбавлений можливості успадкувати земельну ділянку, а тому його право підлягає захисту в судовому порядку.

Зважаючи на те, що виникнення права власності в даному випадку пов'язується з правом спадкування, суд вважає, що позивач набув його після смерті ОСОБА_4 в силу ст. 81 Земельного кодексу України, а тому позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого 14.06.2013 року ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 6,37 га, розташованої в Миколаївській області ОСОБА_2 районі на території ОСОБА_2 міської ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 212, 213, 214, 215, 292-294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті 14 червня 2013 року ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 6,37 га, розташовану в межах території ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області, з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 050236 від 18.07.2004 року..

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Новобузький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: