Справа № 369/7881/15-ц Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/2467/16 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 26 07.04.2016
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Даценко Л.М., Білоконь О.В.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Київській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивувала тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області перебував виконавчий лист № 2-1401/12, виданий 27 вересня 2012 року на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 травня 2012 року у справі за позовом ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» до неї про стягнення боргу за кредитним договором. Вказаним рішенням стягнуто із неї як поручителя ТОВ «Цедрік Авто», яке отримало кредит, на користь банку борг за кредитним договором в розмірі 993948,66 доларів США та 981820,56 грн., а також судовий збір в розмірі 3219 грн.

Вважає, що даний виконавчий лист не підлягає виконанню, поскільки ухвалою господарського суду м.Києва від 2 березня 2015 року у справі № 910/13244/13 отримувач кредиту ТОВ «Цедрік Авто» ліквідовано як юридичну особу у зв'язку із банкрутством. Цією ж ухвалою постановлено вимоги кредитора ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» вважати погашеними у зв'язку із недостатністю активів боржника. Крім того, постановлено вимоги конкурсних кредиторів вважати погашеними, а виконавчі документи за цими вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. У зв'язку із ліквідацією ТОВ «Цедрік Авто» відповідно до ст.609 ЦК України припинилося основне кредитне зобов'язання, а тому згідно ст.559 ЦК України припинилася і її порука.

У зв'язку із наведеним просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Києво-Святошинського районного суду № 2-1401/12, виданий 27 вересня 2012 року, та зняти арешт із її майна, накладений постановою державного виконавця від 28 лютого 2013 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і постановити нове, якою її позов задоволити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд не врахував, що у зв'язку із ліквідацією юридичної особи ТОВ «Цедрік Авто», яка брала кредит у банку, припинилося основне зобов'язання, що у свою чергу свідчить про припинення забезпечувального зобов'язання у вигляді її поруки.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просив задоволити, скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове.

Представник ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд обгрунтовував свої висновки відсутністю передбачених законом підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому суд виходив з того, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим основним зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до приписів ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Вимоги, яким має відповідати виконавчий лист вказані у ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.4 ст.369 ЦПК України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Судом встановлено, що рішенням рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 травня 2012 року задоволено позов ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_2, Третя особа ТОВ «Цедрік Авто» про стягнення боргу за кредитним договором. Вказаним рішенням стягнуто із ОСОБА_2 як поручителя ТОВ «Цедрік Авто», яке отримало кредит, на користь банку борг за кредитним договором в розмірі 993948,66 доларів США та 981820,56 грн., а також судовий збір в розмірі 3219 грн.

На підставі вказаного рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області 27 вересня 2012 року видано виконавчий лист № 2-1401/12, який перебував на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

Також судом встановлено, що ухвалою господарського суду м.Києва від 2 березня 2015 року у справі № 910/13244/13 за заявою ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» про визнання банкрутом ТОВ «Цедрік Авто», товариство ліквідовано як банкрута та вирішено інші питання, пов'язані із ліквідацією товариства.

За таких обставин, з огляду на те, що рішення суду про стягнення боргу із позивачки як поручителя було ухвалено у 2012 році, а позичальника ТОВ «Цедрік Авто» ліквідовано у 2015 році, то суд вірно відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що у зв'язку із ліквідацією юридичної особи ТОВ «Цедрік Авто», яка брала кредит у банку, припинилося основне зобов'язання, що у свою чергу свідчить про припинення забезпечувального зобов'язання у вигляді її поруки.

Такі доводи суперечать вимогам закону, поскільки як вище вказувалося банк скористався своїм правом на повернення боргу згідно судового рішення до лідіквідації позичальника.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 листопада 2015 року при розгляді справи № 6-172цс15, предметом якої був спір про визнання таким, що не підлягає виконанню, виданого судом виконавчого листа. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду. Відповідно положення ст.559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки. Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

Інших доводів незаконності судового рішення апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: