Справа № 587/111/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Куца В.І., при секретарі Домненко Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року та стягнення 2197 гривень 27 копійок заборгованості з орендної плати, 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року та стягнення 13613 гривень 26 копійок збитків та 1440 гривень 74 копійок виплаченої орендної плати за 2013 рік з урахуванням її переплати,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року та стягнення 1 704 гривень 13 копійок заборгованості з орендної плати за 2011 рік, 3 % річних, пені, інфляційного збільшення заборгованості та пені за прострочення виплати орендної плати за 2012 рік.

В письмовій заяві від 21травня 2015 року представник позивача ОСОБА_2 уточнила та збільшила позовні вимоги і просила: розірвати договір оренди землі від 17 січня 2005 року та стягнути з відповідача на користь позивачки 2197 гривень 27 копійок заборгованості з орендної плати, 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вони в них вказали, що 17 січня 2005 року між сторонами був укладений договір оренди землі, згідно умов якого позивачка надала відповідачу у строкове платне користування належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 5 років.

01 січня 2009 року між сторонами було укладено додатковий договір до вищевказаного договору оренди землі, за умовами якого було збільшено плату за користування земельною ділянкою з 442 гривень до 1083 гривень 75 копійок за рік.

На підставі договору оренди землі від 17 січня 2005 року відповідач користувався належною позивачці земельною ділянкою в період з грудня 2006 року по грудень 2013 року включно.

Незважаючи на вимоги позивачки товариство (систематично) протягом 2-х платіжних періодів підряд не виплачувало позивачці орендну плату, що є підставою для розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року.

З урахуванням умов договору оренди землі та додаткового договору до нього за 2011-2013 роки товариство повинно було сплатити ОСОБА_1 5096 гривень 92 копійки, тому сума заборгованості по орендній платі за ці роки становить 1 671 гривню 14 копійок, з урахуванням індексів інфляції.

З урахуванням даної суми заборгованості станом на грудень 2013 року відповідач повинен був ще сплатити ОСОБА_1 3 % річних, що становить 99 гривень 99 копійок, та 426 гривень 14 копійок інфляційного збільшення заборгованості, а всього 2 197 гривень 27 копійок.

ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року, стягнення 18 223 гривень 58 копійок заподіяних збитків та 1440 гривень 74 копійок виплаченої орендної плати за 2013 рік з урахуванням суми переплати.

В письмовій заяві від 21 травня 2015 року представник ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» - ОСОБА_3 зменшила позовні вимоги в частині стягнення збитків до 13 613 гривень 26 копійок, а в іншій частині зустрічного позову позовні вимоги просила залишити без змін.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог вони в них вказали, що згідно умов п.29 укладеного між сторонами договору оренди землі від 17 січня 2005 року орендодавець зобов*язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватись земельною ділянкою.

Незважаючи на це 4 січня 2013 року ОСОБА_1 передала земельну ділянку, що є предметом укладеного між сторонами договору, в користування третій особі ТОВ «АВІС УКРАЇНА».

На підставі укладеного між ними договору оренди землі від 01 січня 2011 року ТОВ «АВІС-УКРАЇНА» фактично використовує належну позивачці земельну ділянку: у 2013 році орендована земельна ділянка була засіяна кукурудзою, а в 2014 році соєю.

Дії ОСОБА_1 щодо передачі земельної ділянки у користування іншій особі є протиправними, оскільки порушують право ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» на користування зазначеною земельною ділянкою.

За постановою Сумського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року було визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, укладених між ТОВ «АВІС-УКРАЇНА» та орендодавцями, в тому числі із ОСОБА_1

В 2013 році ТОВ «АФ «Косівщинська» планувало засіяти належну ОСОБА_1 земельну ділянку соняшником та отримати 4273 гривні 44 копійки прибутку, а у 2014 році планувало засіяти земельну ділянку пшеницею та отримати 9 339 гривень 82 копійки прибутку.

В зв*язку з цим загальна сума упущеної вигоди (збитків) ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» за 2013 - 2014 роки становить 13 613 гривень 26 копійок.

За 2013 рік товариство сплатило ОСОБА_1 925 гривень 79 копійок ( з урахуванням утриманого ПДФО) орендної плати за користування її земельною ділянкою з урахуванням індексу інфляції, а також частково сплатило в рахунок майбутніх виплат 514 гривень 95 копійок, всього 1440 гривень 74 копійки.

Оскільки ТОВ Агрофірма «Косівщинська» не могло користуватись належною позивачці земельною ділянкою сільськогосподарського призначення по незалежним від нього обставинам через порушення ОСОБА_1 умов договору, то відповідно до закону повинно бути звільнене від орендної плати за 2013-2014 роки.

Позивачка ОСОБА_1 ні разу в судові засідання не з*явився, хоч про час судового розгляду справи належним чином повідомлялась. Раніше в письмовій заяві від 21 травня 2015 року просила провести судовий розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала повністю та заперечувала проти зустрічного позову.

Представник позивача ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з*явилась , хоч про час судового розгляду справи була належним чином повідомлена. В письмовій заяві від 01 березня 2016 року просила провести судовий розгляд справи без її участі за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала та заперечувала проти зустрічного позову.

Представник відповідача ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» - ОСОБА_3 в судове засідання не з*явилась, хоч про час судового розгляду справи була належним чином повідомлена. В письмовій заяві просила провести судовий розгляд справи без її участі, відмовивши ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі, а зустрічний позов товариства підтримала повністю.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що ОСОБА_1 в задоволенні позову та ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити за їх необгрунтованістю.

17 січня 2005 року між сторонами був укладений договір оренди землі, згідно умов якого ОСОБА_1 надала відповідачу у строкове платне користування належну їй на праві власності земельну ділянку площею 2, 72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років, який 21 грудня 2006 року був зареєстрований у Сумському РВ Сумської РФ ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», що підтверджується його копією ( ар.с.10-11). Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становила 29 466 гривень 74 копійки, орендна плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі становила 442 гривні за рік ( 1, 5% від даної суми).

Відповідно до п.11 договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься до 30 числа останнього у звітньому році місяця ( п.12 договору).

01 січня 2009 року між сторонами було укладено додатковий договір до вказаного вище договору оренди землі, який був зареєстрований у Сумському РРВ Сумської РФ ДП «Центр державного земельного кадастру» 11 листопада 2010 року ( ар.с.13).

Відповідно до п.1.3 додаткового договору п.9 договору був викладений у новій редакції, що орендна плата повинна вноситись орендарем у формі натуральної і вона була встановлена у розмірі 1083 гривень 75 копійок за рік, що становить 3% від нормативно-грошової оцінки земельного паю, яка стала становити 36 125 гривень 14 копійок.

10 грудня 2013 року відповідач виплатив ОСОБА_1. 3425 гривень 78 копійок орендної плати за користування землею за 2011 2013 роки, що підтверджується копіями видаткових касових ордерів та їх оригіналами, які оглядались в судовому засіданні ( ар.с.50,51).

Відповідно до п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

З урахуванням індексів інфляції та умов укладених між сторонами договору оренди землі та додаткового договору до нього орендна плата за користування належною позивачці земельною ділянкою становить:

за 2011 рік 1133 гривні 60 копійок (1083, 75грн. *104,6 %);

за 2012 рік 1133 гривні 60 копійок;

за 2013 рік 1139 гривень 27 копійок (1133, 60 грн. *100,5 %).

Згідно умов п. 14а договору розмір пені становить:

за 2011 рік з 31 грудня 2011 року по 10 грудня 2013 року (1133, 60грн.*711 дн.*0,01 %) = 80 гривень 60 копійок;

за 2012 рік з 31 грудня 2012 року по 10 грудня 2013 року (1133,60 грн.*345 дн.*0,01 %) = 39 гривень 11 копійок.

З урахуванням 15 % ПДФО відповідно до вимог ст. 168 Податкового кодексу України до виплати ОСОБА_1 станом на 11 грудня 2013 року належало:

за 2011 рік - (1133,60 грн.+80, 60 грн.=1214,20 грн.-182, 13 грн.) = 1032,07 гривень;

за 2012 рік (1133, 60 грн.+39, 11 грн.=1172,71 грн.-175, 91 грн.) = 996,80 гривень;

за 2013 рік (1139,27 грн.-170,89 грн.) = 968, 38 грн., а всього 2997 гривень 25 копійки.

В розрахунку представника позивачки помилково був врахований індекс інфляції, починаючи з грудня 2006 року та 3 % річних, а в розрахунку представника відповідача при нарахуванні розміру орендної плати за 2012-2013 роки помилково була взята не проіндексована сума орендної плати в розмірі 1083,75 гривень, тому суд не приймає до уваги дані розрахунки представників сторін.

Стягнення 3 % річних за прострочення строків виплати орендної плати не передбачено умовами договору оренди землі та додаткового договору до нього.

Таким чином, орендна плата за користування земельною ділянкою ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» за 2011 та за 2012 роки була виплачена позивачці з порушенням визначених договором строків, однак у повному обсязі з нарахуванням інфляційних сум та пені, за 2013 рік вона була виплачена їй своєчасно і в повному обсязі, порушення визначених договором строків виплати орендної плати за 2011-2012 роки не є систематичною несплатою орендної плати, тому ОСОБА_1. необхідно відмовити в задоволенні позову про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року та стягнення 2 197 гривень 27 копійок заборгованості з орендної плати, 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості за його необґрунтованістю.

Сам по собі факт несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою не свідчить про систематичне невиконання відповідачем договірних зобовязань і не може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі.

Під час дії укладеного між сторонами договору оренди землі від 17 січня 2005 року 01 січня 2011 року ОСОБА_1 уклала договір оренди даної земельної ділянки з ТОВ «АВІС-УКРАЇНА», який був зареєстрований у державному реєстрі 28 грудня 2012 року, що підтверджується його копією.

За постановою Сумського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року по справі № 818/2657/14 було визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, укладених між орендодавцями та ТОВ «АВІС-УКРАЇНА», в тому числі і з орендодавцем ОСОБА_1 яка набрала законної сили ( а.с.86 - 88).

Під час розгляду даної справи ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» надало докази на підтвердження того факту, що саме воно користувалось належною позивачці земельною ділянкою протягом 2013 2014 років.

Згідно ст.. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про оренду землі» - збитками вважаються зокрема доходи, які орендар міг би реально отримати у разі належного виконання орендодавцем умов договору.

Таким чином у вигляді упущеної вигоди можуть бути відшкодовані тільки ті доходи, які б могли бути реально отримані.

Належна на праві власності ОСОБА_1 земельна ділянка площею 2, 72 га знаходиться у складі єдиного масиву земель, який був переданий в оренду на підставі договорів оренди, її межові знаки, які встановлювались при виготовленні державного акту на право власності на землю були втрачені в процесі обробітку спірної земельної ділянки в складі єдиного масиву земель, представник відповідача не надала суду відповідних доказів про конкретне місце розташування її земельної ділянки і що товариство планувало в 2013 2014 роках засіяти дану земельну ділянку саме соняшником та пшеницею і реально отримати прибуток на вказану в заяві про зменшення позовних вимог суму,- тому фактично неможливо встановити реальний розмір прибутку, який можна було б отримати від обробітку її земельної ділянки за той час.

Згідно звіту форми № 4-С2 «Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2013 року» ТОВ АФ «Косівщинська» на орендованих землях крім того вирощувало багаторічні трави.

Представник відповідача не надала суду належних доказів про можливість отримання реальних доходів, а надала лише розраховані за середніми статистичними показниками уявні розрахунки бажаних, але не реальних доходів, які начебто товариство могло б отримати, тому суд не приймає до уваги дані розрахунки.

Крім того в судовому засіданні не було встановлено і представник відповідача не надала суду відповідних доказів, що в 2013 2014 роках ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» не користувалось та не могло користуватись належною позивачці земельною ділянкою і що саме нею в той час користувалось ТОВ «АВІС-УКРАЇНА» , тому відсутні правові підстави для стягнення з позивача на його користь 1440 гривень 74 копійки виплаченої орендної плати за 2013 рік з урахуванням її переплати.

Таким чином в судовому засіданні не було встановлено про порушення прав та завдання збитків ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» по вині позивачки, тому йому необхідно відмовити в задоволенні зустрічного позову про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року, стягнення 13 613 гривень 26 копійок заподіяних збитків та 1440 гривень 74 копійки виплаченої орендної плати за 2013 рік з урахуванням її переплати за його необгрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, 16, 22,526, 611, 625, 629 та 651 ЦК України, абз. 4 ч. 1 ст. 15, абз. 5 ч. 1 ст. 24 ч. 1 ст. 32 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про оренду землі» п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України,

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року та стягнення 2197 гривень 27 копійок заборгованості з орендної плати, 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості за його необгрунтованістю.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року, стягнення 13613 гривень 26 копійок заподіяних збитків та 1440 гривень 74 копійки виплаченої орендної плати за 2013 рік з урахуванням її переплати за його необгрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя В.І.Куц