Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУН 334/2166/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Лисенко Л.І.
Пр. № 22-ц/778/179/16 Суддя-доповідач: Кухар С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОсоцького І.І.
суддів:Панкеєва О.В.
Кухаря С.В.
секретарБурима В.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2014 року за поданням державного виконавця Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обов'язків, стягувач ОСОБА_6,

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2014 року Державний виконавець Орджонікідзевського відділу ДВС ЗМУЮ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обов'язків.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2014 року подання задоволено.

ОСОБА_5 звернувся до суду із апеляційною скаргою на зазначену ухвалу суду, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвали суду першої інстанції скасувати, постановити нову якою подання залишити без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвал судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" від 21 січня 1994 року (зі змінами), громадянин України може бути обмежений управі виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до розділу Судовий розгляд рекомендацій Верховного Суду України викладених в Узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року з урахуванням особливостей внесення даних до автоматизованої системи документообігу суду, після перевірки дотримання державним виконавцем вимог щодо форми та змісту подання, необхідним буде постановлення суддею ухвали про відкриття провадження та призначення подання до розгляду в судовому засіданні, в якій слід зазначати час і місце розгляду та спосіб повідомлення суб'єкта внесення подання.

В матеріалах справи яка надійшла до суду апеляційної інстанції в розріз рекомендацій Верховного Суду України відсутня ухвала про відкриття провадження.

Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, саме на останнього покладається тягар доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, всупереч вимог, передбачених ст. 377-1 ЦПК України, розглянув подання державного виконавця без участі державного виконавця, даних про повідомлення якого у справі не має, чим порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За наслідками апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про часткове підтвердження доводів апеляційної скарги, яка підлягає частковому задоволенню із скасуванням ухвали суду першої інстанції та направленням справи до того ж суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2014 року у цій справі скасувати а справу направити до того ж суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: