Номер провадження: 22-ц/785/1077/16
Головуючий у першій інстанції Рева С. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Сидоренко І.П., Цюри Т.В.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса про зобов'язання призначити страхові виплати, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса про зобов'язання призначити страхові виплати на медичну та соціальну допомогу у вигляді витрат на постійний сторонній догляд у розмірі половини розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, та витрат на побутове обслуговування у розмірі чверті розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, за період з 01.04.2001 року по 01.03.2011 року та виплатити заборгованість (а. с. 1-2).

В обґрунтування свого позову посилалась на те, що 06.03.1945 року під час проходження практики в Одеському порту вибухнув снаряд, внаслідок чого вона отримала поранення, про що був складений акт про нещасний випадок № 1 від 06.03.1945 року. ОСОБА_2 була визнана інвалідом першої групи безстроково з втратою 80 % професійної працездатності за трудовим каліцтвом. Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса було призначено фінансування витрат на сторонній догляд та витрати на побутове обслуговування лише з 01.03.2011 року, хоча відділення повинно було призначити фінансування даних витрат з 01.04.2002 року. Внаслідок цього позивач вважає дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Одеса незаконними, на підставі чого звернулась до суду із цим позовом (а. с. 7-8).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі. Зобов'язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса призначити та виплатити страхові виплати на медичну та соціальну допомогу у вигляді витрат на постійний сторонній догляд у розмірі половини розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, та витрат на побутове обслуговування у розмірі чверті розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, за період з 01.04.2001 року по 01.03.2011 року та виплатити заборгованість (а. с. 43-44).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права (а. с. 46-50).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса задоволено, рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса про зобов'язання призначити страхові виплати - відмовлено (а. с. 66-69).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а. с. 103-104).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив із доведеності позову.

Проте, повністю з таким висновком погодитись не можна.

Судом встановлено, що 6 березня 1945 року під час проходження виробничої практики в Одеському порту вибухнув снаряд, внаслідок чого ОСОБА_2 отримала поранення, про що було складено Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом № 1 від 6 березня 1945 року (а. с. 6-7).

Відповідно до виписки із акту огляду № 444, висновком МСЕК від 28 лютого 1986 року ОСОБА_2 була визнана інвалідом 1 групи із втратою 80 % працездатності, причина інвалідності зазначена трудове каліцтво (а. с. 142-143).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 8.06.2011 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.10.2011 року, з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Приморському районі м. Одеси на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість з виплати відшкодування матеріальної шкоди внаслідок настання страхового випадку за період з 1.04.2002 року по 1.03.2011 року в сумі 211 647,12 гривень та зобов'язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Приморському районі м. Одеси на користь ОСОБА_2 сплачувати щомісячне відшкодування матеріальної шкоди внаслідок настання страхового випадку у розмірі 2 809,59 гривень (а. с. 8-12, 13-17, 18-20).

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Приморському районі місті Одеси від 05 листопада 2011 року за № 1529/1781/1781/4 ОСОБА_2 було призначено витрати на постійній сторонній догляд у розмірі 4 335,50 гривень щомісячно та витрати на побутове обслуговування у розмірі 2 167,75 гривень щомісячно (а. с. 24).

В обґрунтування позову, представник ОСОБА_2 зазначала, що згідно із висновком МСЕК від 28 лютого 1986 року вона є непрацездатною, інвалідом 1 групи з 27 лютого 1986 року безстроково за трудовим каліцтвом, потребує витрат на постійний сторонній догляд та витрати на побутове обслуговування, фінансування яких Фондом повинно було призначено з 1 квітня 2001 року.

Проте, доводи ОСОБА_2, які наведені у позові не кореспондуються з матеріалами справи.

Так, зі змісту листа КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» за № 09 від 15.01.2016 року вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_2 21.03.1994 року Приморська МСЕК змінила причину інвалідності хворої з «трудового каліцтва» на інвалідність «з дитинства внаслідок поранення, пов'язаного з бойовими діями в період ВВВ» (стаття 34, п. 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»). Група інвалідності - перша безстроково. Хвора потребує постійного стороннього догляду (через Пенсійний фонд). Інші види догляду (за рахунок коштів ФССНВВ та ПЗ) лікувально-профілактичним закладом, під наглядом якого знаходиться хвора, не призначалися (а. с. 123-124, 144).

Крім того, з листа КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» за № 33 від 05.02.2016 року вбачається, що до МСЕК заяви про зміну категорії інвалідності від потерпілої не надходило, 02.02.2016 року Приморська МР МСЕК (спільно з головою спеціалізованої травматологічної МСЕК) винесла експертне рішення про визнання ОСОБА_2 інвалідом ІА групи з дитинства внаслідок поранення, пов'язаного з бойовими діями в період ВВВ, безстроково. Хвора потребує постійного стороннього догляду (а. с. 152).

Отже, при указаних обставинах, позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання призначити страхові виплати на медичну та соціальну допомогу у вигляді витрат на постійний сторонній догляд не підлягають задоволенню, оскільки позивачка в період з 01.04.2001 року по 01.03.2011 року перебувала на обліку, як інвалід першої групи з дитинства внаслідок поранення, пов'язаного з бойовими діями в період ВВВ, а додаткові види догляду, які визначені в позові, стосуються інвалідів у яких причини інвалідності - «трудове каліцтво».

Згідно листа КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» за № 49 від 18.02.2016 року, 16 лютого 2016 року донька ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надала на спеціалізовану травматологічну МСЕК заяву від імені матері (довіреність № 720 від 06.08.2014 року) стосовно зміни категорії інвалідності ОСОБА_2 на «трудове каліцтво», на підставі якої була змінена категорія інвалідності на «трудове каліцтво» (з 16.02.2016 року). Група інвалідності - ІА безстроково. Ступінь втрати професійної працездатності - 100 % безстроково з 16.02.2016 року. Підстава: «Критерії встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків». Затверджено наказом МОЗ України 05.06.2012 року № 420, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.08.2012 року за № 1388/21700. 16 лютого 2016 року виписана нова довідка до акту огляду МСЕК із зміненою категорією інвалідності «трудове каліцтво» (серія 10ААВ № 792931) та довідка про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги (серія 10 ААА № 260315), в якій вказано про потребу хворої у постійному сторонньому догляді та побутовому догляді, що в подальшому передбачає їх призначення (а. с. 154).

При указаних обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса про зобов'язання призначити страхові виплати - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.