АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/4408/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Цокол Л.І
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М., Поливач Л.Д.

при секретарі - Литвиненку Р.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою її представником ОСОБА_5, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, який згодом уточнила, і остаточно просила стягнути з відповідачів у солідарному порядку 30 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 12 жовтня 2014 року під час вигулу собаки в с. Гора Бориспільського району Київської області по вул. Щорса відповідачі безпідставно ображали позивача, її доньку та чоловіка ОСОБА_6, а в подальшому безпідставно спочатку відповідач ОСОБА_3, а потім ОСОБА_4 зробили постріли у собаку , яка належала на праві спільної сумісної власності позивачу разом з її чоловіком ОСОБА_6, від яких тварина вмерла. Протиправними діями відповідачів, що виразились у вбивстві собаки, приниженні честь і гідность позивача та членів її родини, знущання, яких вони зазнали, її завдано моральні страждання.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, оскільки під час розгляду справи, не дав належної правової оцінки доказам позивача, якими він обґрунтовував свої вимоги та невірно їх тлумачив.

У судовому засіданні відповідачі заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Позивач в судове засідання не з'явилась.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у порушення ст. 60 ЦПК України, не надав суду доказів на підтвердження своїх вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2015 року, яке набрало законної сили 24 вересня 2015 року, з відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в солідарному порядку було стягнуто майнову шкоду в розмірі 195 623,80грн. та 10 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Суд виходив з того, що власнику собаки - ОСОБА_6 було заподіяно як майнової, так і моральної шкоди, у зв'язку зі її смертю.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 11 ЦПК України установлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 58 ЦПК України).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Разом з тим, позивач не надав до суду першої інстанції жодного належного та допустимого доказу того, що діями відповідачів було порушено її особисті права, а також доказів спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкодження винними діями відповідачів.

Доводи апеляційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції не дають підстав для висновку про те, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, а відтак - доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, надано вірну оцінку зібраним доказам, відповідно до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді