РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18303/15-ц

пр. № 2/759/1307/16

13 квітня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - Борденюка В.В.,

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2015 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, у якому просив стягнути з відповідача грошову компенсацію за автомобіль НОМЕР_1; також просив суд зобов'язати відповідача надати копії договору про надання кредиту зі змінами до нього у результаті коливання курсу на купівлю автомобіля, документів страхування автомобіля.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Статтями 57 і 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 квітня 2010 року по 25 серпня 2015 року.

Під час шлюбу, 11.07.2012 року, подружжя придбало автомобіль НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «НОМЕР_3 від 11.07.2012 року.

При зверненні до суду представником позивача були заявлені такі позовні вимоги: визнати за позивачем право на користування автомобілем ЗАЗ модель ТР698К 2012 р. випуску, сірого кольору державний номер НОМЕР_2 на правах спільної власності до прийняла судом рішення; визначити порядок користування майном, до прийняття судом рішення, стягнути з відповідача грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості автомобіля ЗАЗ модель ТР698К 2012 р. випуску, державний номер НОМЕР_2 сірого кольору.

Водночас, у ході розгляду даної справи представником позивача не було, із посиланням на норми матеріального права, наведено суду доводів щодо підстав стягнення із відповідачки грошової компенсації у розмірі ? вартості спільного автомобіля.

Крім того, у ході розгляду даної справи не було сформульовано вимог даного позову щодо грошового вираження розміру компенсації, яку позивач просить стягнути із відповідача.

Разом із тим, подане представником позивача через канцелярію суду, 24.03.2016 року, клопотання «Про визнання недійсним відчуження спільного набутого майна» не можна вважати заявою про зміну позовних вимог, оскільки його зміст не містить чітких матеріально-позовних вимог із способом захисту, передбаченого статтею 16 Цивільного кодексу України.

Викладене свідчить про безпідставність і невмотивованість вимог даного позову, які не ґрунтуються на нормах матеріального права, що зумовлює відсутність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 60, 61, 63, 68, 69, 70, 71 СК України, статтею 356 ЦК України, статтями 10, 60, 88, 200, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: