У х в а л а

ІМенем УКраїни

17 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пальора Ганна Юріївна, реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та застосування наслідків недійсності правочину, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про припинення права власності на Ѕ частину квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом. Зазначала, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2013 року розірвано шлюб між нею та ОСОБА_4, який було зареєстровано 12 грудня 1992 року. Зазначеним рішенням суду також визнано спільною сумісною власністю подружжя квартиру АДРЕСА_1 та визнано за нею і ОСОБА_4 право власності по Ѕ частині цієї квартири. У серпні 2014 року їй стало відомо про продаж 28 серпня 2013 року ОСОБА_4 спірної квартири ОСОБА_5 Посилаючись на те, що зазначена квартира є спільним сумісним майном подружжя, а зазначений договір купівлі-продажу було укладено ОСОБА_4 без її згоди, просила визнати його недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину.

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом. Із урахуванням уточнених позовних вимог зазначав, що укладений 28 серпня 2013 року між ним та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу квартири є удаваним у частині ціни, оскільки фактично це нерухоме майно було продано за 131 000 доларів США. Крім того, на час укладення цього договору купівлі-продажу йому не було відомо про те, що квартира, крім ОСОБА_4, належить також ОСОБА_3, інакше він не купував би таке нерухоме майно. Вважає, що договір купівлі-продажу квартири від 28 серпня 2013 року в частині купівлі Ѕ її частини було укладено ним внаслідок обману з боку продавця. Посилаючись на вказані обставини, просив визнати удаваним договір купівлі-продажу від 28 серпня 2013 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю. та зареєстрований у реєстрі за № 1315, в частині ціни договору у розмірі 810 000 грн та визнати ціною цього договору суму, еквівалентну 131 000 доларів США; визнати частково недійсним зазначений договір купівлі-продажу в частині купівлі Ѕ частини квартири АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_4 на його користь завдані йому збитки у розмірі, еквівалентному 131 000 доларів США, а також відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року первісний позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 28 серпня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю. та зареєстрований у реєстрі за № 1315. В іншій частині первісного позову відмовлено. В зустрічному позові відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилено, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року залишено без змін.

ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 звернулися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просять судові рішення скасувати в частині задоволення первісного позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 28 серпня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю. та зареєстрований у реєстрі за № 1315. В іншій частині первісного позову відмовлено. В зустрічному позові ОСОБА_5 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

2 липня 2015 року ОСОБА_7, яка не брала участі в розгляді справи, подала на вказане рішення апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року відкрито апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою.

Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_7 та залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив про те, що пред'явлення ОСОБА_3 позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири жодним чином не стосується її прав та обов'язків, а ухвалене судом рішення не порушує її законних інтересів.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

При поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

При розгляді апеляційної скарги апеляційний суд на вказані положення цивільного процесуального законодавства уваги не звернув, дійшовши висновку, що оскаржуваним рішенням не порушено права ОСОБА_7 розглянув її апеляційну скаргу по суті та залишив оскаржуване рішення без змін, хоча за цих обставин мав закрити апеляційне провадження і не перевіряти законність ухваленого судом першої інстанції рішення.

Порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179, 292 ЦПК України) в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали іпередачі справи на новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук