Справа № 750/8789/15-ц Провадження № 22-ц/795/161/2016 Головуючий у I інстанції -Жук М. І. Доповідач - Мамонова О. Є.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.

суддів: Висоцької Н.В., Позігуна М.І.

при секретарі: Козлачковій Ю.В., Халимон Т.Ю.

з участю: представника позивача - Стеченка С.С., представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства „ Дельта Банк" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі квартири у власність позивача, третя особа - ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ПАТ „ Дельта Банк" просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2015 року, яким відмовлено в задоволенні його позовних вимог, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. ПАТ „Дельта Банк" зазначає, що банківську установу позбавлено гарантованого Конституцією України та іншими правовими актами права на захист свого цивільного права. Заявник вказує, що сам факт направлення досудової вимоги не є підставою для відліку строків позовної давності, оскільки договором чітко передбачено строк, по закінченню якого зобов'язання за кредитним договором повинні бути виконані, а саме в строк не пізніше 29.11.2017 року, зі спливом даної дати і слід відраховувати строки позовної давності.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2 просили відхилити апеляційну скаргу, а рішення районного суду залишити без змін, посилаючись на правильне застосування до спірних правовідносин районним судом положень ЦК України про позовну давність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача Стеченка С.С., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника відповідача ОСОБА_2, який наполягав на законності рішення суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з наявності підстав для задоволення заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

По справі встановлено, що 30 листопада 2006 року між АКІБ „УкрСиббанк" та ОСОБА_4 було укладено договір про надання кредиту № 0, за умовами якого банк зобов'язувався надати позичальнику, а позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) у формі поновлюваної кредитної лінії в національній валюті в сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії, що дорівнює 332000 грн., та сплатити процент из розрахунку 17,5% річних, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Кредит надавався строком погашення не пізніше 29.11.2017 року на споживчі потреби ( а.с. 8-15).

Пунктом 11.1 вказаного договору про надання кредиту передбачено, що відповідно до ст.ст. 525, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у пп. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього договору та направлення Банком на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і неусунення Позичальником порушень умов за цим Договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від Банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку, при цьому у випадку неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни Позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення Банку чи у разі неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) Банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним вище кредитним договором 30 листопада 2006 року між АКІБ „УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір № 30006Z216, згідно якого останній передав в іпотеку належну йому на праві власності квартиру загальною площею 76,3 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 22-26).

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 липня 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 30.11.2006 року №0 в сумі 318178 грн. 57 коп. (по кредиту - 292160 грн., по прострочених відсотках - 24125 грн. 03 коп., по пені за порушення строків строків повернення кредиту та процентів - 1893 грн. 54 коп.) (а.с. 158-159).

26 листопада 2010 року на адресу ОСОБА_4 (а.с. 168) та на адресу ОСОБА_3 (а.с. 67) АТ «УкрСиббанк» були направлені письмові вимоги, згідно з якими банк скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України і змінив строк виконання зобов'язань за кредитним договором № 0, зазначивши, що у випадку неусунення порушень виконання умов кредитного договору на 31 день з дня отримання цієї вимоги АТ «УкрСиббанк» вважає термін повернення кредиту таким, що настав та буде вимушений вживати заходів щодо дострокового повернення суми кредиту, що залишилась, сплати нарахованих процентів та пені, в тому числі шляхом реалізації свого права звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказана вимога була отримана ОСОБА_4 і ОСОБА_3 29 листопада 2010 року (а.с. 69).

Як вбачається з виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та додатку до вказаного договору ПАТ «УкрСиббанк» продало права вимоги за кредитами та за відповідними договорами забезпечення ПАТ «Дельта Банк», у тому числі і за кредитним договором від 30.11.2006 року №0, зазначивши фактичний розмір невиконаного грошового зобов'язання у сумі 505305 грн. 60 коп. (а.с. 37-41).

26 березня 2015 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконаня рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_6 виконавчий лист на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.07.2009 року про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 30.11.2006 року №0 в сумі 318178 грн. 57 коп. повернуто стягувачу за його письмовою заявою на підставі п. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 160-161).

26 серпня 2015 року ПАТ «ДельтаБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_3 до суду, в якому просило:

- у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Дельта Банк», яка виникла станом на 11 серпня 2015 року за договором про надання кредиту № 0 від 30 листопада 2006 року у розмірі 1 037 032,04 грн., з яких: 292 160 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 611 298 грн. 11 коп. заборгованість за відсотками, 124809 грн. 13 коп. пені, 8 764 грн. 80 коп. заборгованість за ставкою 3%, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 76,3 кв.м., дійсною вартістю, встановленою на підставі оцінки, проведеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «ПРОФЕСІОНАЛ» у розмірі 456313 грн. 00 коп., яка належить ОСОБА_3 на праві власності згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 18 грудня 1995 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий номер 2340 та зареєстрованого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 18 квітня 1996 року, записано в книзі №161, реєстрований номер 17347 шляхом визнання права власності на цю квартиру за ПАТ «Дельта Банк» ();

- визнати за ПАТ «Дельта банк» () право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 76,3 кв.м.

ОСОБА_3 при розгляді справи в суді першої інстанції подав письмову заяву про відмову у задоволенні позову ПАТ «ДельтаБанк» з підстав пропущення строку позовної давності.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено позовну давність у три роки.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Враховуючи, що банком було попереджено ОСОБА_3 про реалізацію права банка на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не усунення порушень умов кредитного договору на 31 день з дня отримання вимоги та змінено умови кредитного договору щодо строку виконання основного зобов'язання шляхом направлення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 письмової вимоги, який необхідно обчислювати з 29.12.2010 року (на 31 день після отримання вимоги), оскільки саме з цієї дати у позивача виникло право на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а з позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки ПАТ «ДельтаБанк» звернулося 26 серпня 2015 року, тобто після закінчення трирічного строку, районний суд дійшов вірного висновку для задоволення заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності та відмовив у задоволенні позову. Крім того, апеляційний суд враховує, що на час звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки виконавчий лист на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.07.2009 року про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 30.11.2006 року №0 в сумі 318178 грн. 57 коп. повернуто стягувачу за його письмовою заявою на підставі п. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що сам факт направлення досудової вимоги не є підставою для відліку строків позовної давності, оскільки договором чітко передбачено строк, по закінченню якого зобов'язання за кредитним договором повинні бути виконані в строк не пізніше 29.11.2017 року не заслуговують на увагу зважаючи на те, що п. 11.1 договору про надання кредиту № 0, який підписаний сторонами, передбачено, що відповідно до ст.ст. 525, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у пп. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього договору та направлення Банком на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і неусунення Позичальником порушень умов за цим Договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від Банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: