АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/4559/15-ц Головуючий в І інстанції Бугрименко В.В.
Номер провадження: №22-ц/791/596/16 Доповідач Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

ОСОБА_1,

секретар Прушинська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3,на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 29 грудня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - відділ Державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області про оскарження дій державного виконавця,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про визнання незаконними дій державного виконавця ВДВС Білозерського РУЮ Херсонської області.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 19 листопада 2015 року державним виконавцем ВДВС Білозерського РУЮ Херсонської області проведено виконавчі дії по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого на підставі рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17 березня 2015 року, відповідно до якого її визнано такою, що втратила право користування будинком № 15 по вул. Радянській в с. Киселівка Білозерського району Херсонської області та виселено без надання іншого житлового приміщення, а 09 грудня 2015 року виконавче провадження закінчено у зв'язку із повним виконанням рішення суду та її виселенням.

Посилаючись на те, що державний виконавець не повідомив її про день та час примусового виселення, залишив поза увагою ту обставину, що вона не має іншого житла і в період з 18 листопада 2014 року по 04 грудня 2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні, у зв'язку із чим просила зупинити виконавче провадження, а також зазначаючи про порушення її прав у зв'язку із тим, що опис її майна не проведено та не вжитті заходи щодо належного зберігання її майна, просила суд визнати дії державного виконавця незаконними.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 29 грудня 2015 року, в якій ухвалою цього ж суду від 18 лютого 2016 року виправлена описка щодо дати ухвалення судового рішення, в задоволенні заяви ОСОБА_3 про оскарження дій державного виконавцявідмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючий в інтересах ОСОБА_3,посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її вимоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року з наступними змінами, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику, у разі виконання рішення про примусове виселення боржника, самостійно виконати рішення у строк до п'ятнадцяти днів та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення.

Відповідно до ч.ч. 3-6 ст. 78 зазначеного Закону боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі. Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням поліцейських з обов'язковим описом майна державним виконавцем. За необхідності державний виконавець в установленому законом порядку забезпечує зберігання майна боржника з покладенням пов'язаних з цим витрат на боржника. У разі якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобов'язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання особі, визначеній державним виконавцем.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 17 березня 2015 року скасовано рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2014 року та визнано ОСОБА_3 такою, що втратила право користування будинком №15 по вул. Радянській в с. Киселівка Білозерського району Херсонської області та виселено без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 10 квітня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено у відкритті касаційного провадження у зазначеній справі (а.с.26-28).

17 квітня 2015 року за заявою стягувача на підставі рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17 березня 2015 року Білозерським районним судом Херсонської області видано виконавчий лист (а.с.82).

12 травня 2015 року на підставі зазначеного виконавчого листа державним виконавцем ВДВС Білозерського РУЮ в Херсонській області відкрито виконавче провадження та надано ОСОБА_3 строк 15 днів для самостійного виконання рішення суду (а.с.34) та цього ж дня ОСОБА_3 направлена копія зазначеної постанови (а.с. 83), у якій постановою начальника ВДВС Білозерського РУЮ Херсонської області від 12 червня 2015 року виправлено помилку у написанні року народження боржника (а.с.34,35).

4 червня 2015 року скаржник отримала постанову про відкриття виконавчого провадження та повідомлення про проведення виконавчих дій 28 серпня 2015 року за участю працівників органів внутрішніх справ (а.с.37-39, 81,83).

21 вересня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.ст.38,39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв»язку із поданням ОСОБА_3 заяви про перебування на стаціонарному лікуванні (а.с.42,51-54).

Зважаючи на те, що відповідно до довідки КП Білозерської центральної районної лікарні ОСОБА_3 перебувала на лікуванні з 18 по 28 вересня 2015 року, 05 жовтня 2015 року державним виконавцем поновлено виконавче провадження, проведення виконавчих дій призначено на 16 жовтня 2015 року, про що сторони належним чином повідомлені, для забезпечення громадського порядку залучені працівники органів внутрішніх справ (а.с.57-62).

15 жовтня 2015 року державним виконавцем повторно винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.ст.38,39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку із поданням ОСОБА_3 заяви про перебування на стаціонарному лікуванні з 12 жовтня 2015 року та зупинення у зв'язку із цим виконавчого провадження (а.с.63-65).

Оскільки відповідно до довідки КП Білозерської центральної районної лікарні ОСОБА_3 перебувала на лікуванні з 13 по 23 жовтня 2015 року, 09 листопада 2015 року державним виконавцем поновлено виконавче провадження, проведення виконавчих дій призначено на 19 листопада 2015 року, про що сторони належним чином повідомлені, для забезпечення громадського порядку залучені працівники органів внутрішніх справ (а.с.18,68-72).

18 листопада 2015 року ОСОБА_3 втрете подано заяву про зупинення виконавчого провадження у зв'язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні, яка отримана державним виконавцем 19 листопада 2015 року після проведення виконавчих дій (а.с.20).

З акту опису й арешту майна від 19 листопада 2015 року вбачається, що державним виконавцем здійснено опис майна боржника ОСОБА_3, яке передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 (а.с. 74-77), виселення скаржника здійснено за відсутності останньої та виконавчі дії проведено в присутності понятих за сприянням працівників органів внутрішніх справ, про що складено акт (а.с.73-77).

З матеріалів справи також вбачається, що 4 грудня 2015 року ОСОБА_3 відмовилася забрати свої особисті речі, що з 19 листопада 2015 року перебували на відповідальному зберіганні ОСОБА_4, про що державним виконавцем складено відповідний акт (а.с.79).

9 грудня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв»язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду (а.с.78).

Враховуючи, що п.3 ч.1 ст.38 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право, а не обов'язок державного виконавця зупинити виконавче провадження у разі перебування боржника на лікуванні у стаціонарному лікувальному закладі і то лише в разі, якщо рішення неможливо виконати без його участі, з огляду на те, що виконавче провадження у справі неодноразово зупинялося за заявою боржника про перебування на стаціонарному лікуванні, приймаючи до уваги, що наявними у матеріалах справи доказами повністю підтверджується належне та своєчасне повідомлення ОСОБА_3 про проведення виконавчих дій 19 листопада 2015 року, а відповідно до ст.78 п.3 ЗУ «Про виконавче провадження» відсутність боржника під час виконання рішення не є перешкодою для його виконання, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, які повністю спростовуються наявними у справі доказами.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що під час виконання рішення суду про виселення боржника державний виконавець діяв в межах повноважень та у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», для своєчасного і повного виконання судового рішення державним виконавцем здійснено передбачені зазначеним Законом заходи, а тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення вимог скаржника.

Зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, апеляційна скарга відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3відхилити.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 29 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

ОСОБА_1