АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/480/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1099/16Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.

Суддів: Пікуля В.П., Прядкіної О.В.

При секретарі: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2016 року за поданням старшого державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Палій В.Ю. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі території України,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2016 року обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 до повного погашення нею грошових зобов'язань та тимчасового вилучення у ОСОБА_3, у разі тимчасового виїзду за кордон, закордонного паспорту.

Ухвалу направлено на виконання в Прикордонну службу України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з'ясування обставин по справі, просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні подання. Вважає, що суд не мав доказів, які-б свідчили про факти ухилення боржника від виконання судового рішення та могли служити підставою для тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 п.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм закону.

По справі встановлено, що в Октябрському ВДВС Полтавського МУЮ перебуває на примусовому виконанні зведене виконавче провадження № 46969932 про стягнення з ОСОБА_3 на користь групи стягувачів боргу загальною сумою 113151 грн. 44 коп.

Після відкриття виконавчого провадження, боржнику було запропоновано в добровільному порядку виконати судові рішення, проте впродовж двохмісячного строку остання самостійно судові рішення не виконала, у зв'язку з чим судовий виконавець розпочав примусове виконання.

Так, 27.05.2011 р. судовим виконавцем складено акт опису та арешту майна боржника та встановлено заборону на його відчуження.

В зв'язку з ухилянням боржника ОСОБА_3 від виконання рішення суду, у січні 2016 року державний виконавець звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України та тимчасовим вилученням закордонного паспорту.

Погоджуючись з доведеністю факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями, суд першої інстанції задовольнив подання.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів з наступних підстав.

Згідно ст. 377 - 1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Підставою для встановлення такого обмеження, з огляду на зміст ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», є, зокрема, наявність неврегульованих зобов'язань або, якщо боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів які-б свідчили про часткове чи повне виконання рішень судів, в добровільному чи примусовому порядку, боржником не надано.

Натомість згідно довідки Державної прикордонної служби України, ОСОБА_3 неодноразово перетинала державний кордон, як до існування виконавчого провадження, так і після.

Таким чином, колегія суддів вважає, що маючи достатню фінансову можливість для здійснення таких регулярних виїздів за кордон (7 разів вже після відкриття виконавчого провадження) боржник свідомо ухиляється від виконання покладених на неї судовими рішеннями зобов'язань, що в свою чергу утруднює примусове стягнення заборгованості.

Наявне ухилення боржника від виконання рішень судів, дає підстави для застосування заходів по тимчасовому обмеженню у виїзді ОСОБА_3 за межі України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не містять обґрунтованих посилань на обставини, які б свідчили про порушення місцевим судом норм процесуального права.

Керуючись ст. 303, 312 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно.

С У Д Д І :