УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири,

за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, який уточнили в процесі розгляду справи, та остаточно просили стягнути з ОСОБА_6 на їх користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири 3 190 грн 63 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 1000 грн, та в рахунок відшкодування понесених судових витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи 900 грн.

На обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що вони є власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а відповідачка власником квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку, яка знаходиться поверхом вище.

Посилаючись на те, що з вини відповідачки 24 грудня 2014 року сталося залиття їх квартири, що підтверджується актом від 25 грудня 2014 року комісії Житлово-експлуатаційної організації № 8 (далі - КП «ЖЕО № 8»), згідно з яким причиною затоплення було недотримання правил користування сантехнічними приладами в квартирі відповідача, просили позов задовольнити.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено у повному обсязі.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири 3 190 грн 63 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - 1 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_4 в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, мотивуючи свої доводи порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення або змінити рішення, не передаючи справу на новий розгляд.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, врахувавши акт КП «ЖЕО № 8» про залиття від 25 грудня 2014 року та керуючись ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, дійшов висновку, що залиття квартири позивачів сталося внаслідок дій та бездіяльності відповідачки, у зв'язку із чим наявні підстави для стягнення з неї, як власника квартири, з вини якої завдано збитки позивачам, моральної та матеріальної шкоди, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи від 08 липня 2015 року № 134.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення місцевого суду в частині позовних вимог ОСОБА_4 та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, погодився із висновком суду першої інстанції, що вина ОСОБА_6 в заподіянні шкоди залиттям квартири доведена матеріалами справи, проте врахував, що ОСОБА_4 не є власником затопленої квартири, у зв'язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення його позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Апеляційним судом також вмотивовано відхилено доводи відповідачки про незгоду із висновком судової будівельно-технічної експертизи від 08 липня 2015 року № 134, оскільки остання не просила призначити повторну експертизу для визначення розміру завданої залиттям майнової шкоди.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року в частині, яка не скасована апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Г.В. Юровська