Номер провадження: 22-ц/785/2493/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

ОСОБА_2

суддів Кононенко Н.А.

при секретарі Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС») про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 січня 2016 року,

встановила:

31 березня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 та ПАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення з ОСОБА_4, ПАТ «Страхова група «ТАС» на її користь 14 494 грн. 06 коп., на відшкодування майнової шкоди, з ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., стверджуючи, що неправомірні дії відповідача ОСОБА_4, який порушив правила дорожнього руху, спричинили їй - позивачці матеріальну і моральну шкоду.

Після уточнення позовних вимог, ОСОБА_3 просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 21 695 грн., на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

У судовому засіданні:

- позивачка та її представник позов підтримали;

- представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнала;

- представник ПАТ «Страхова група «ТАС» вирішення спору залишив на розгляд суду.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27 січня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 (ІН) на користь ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди 21 427 грн. 22 коп. (двадцять одну тисячу чотириста двадцять сім грн. 22 коп), на відшкодування моральної шкоди 3 000 грн. (три тисячі грн.).

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні,в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму Верховного України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обовязково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Як вбачається з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково вищевказані позовні вимоги суд першої інстанції на підставіст.ст.1166, 1167, 1187, 1190 ЦК України,Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон №1961-ІV), правильно виходив з наступного.

27 жовтня 2014 року на вулиці Краснова в м.Одеса сталося ДТП, автомобіль марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 зіткнувся з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3

Причиною ДТП стало порушення водієм ОСОБА_4 правил дорожнього руху, який не витримав безпечну дистанцію, не урахував дорожню обстановку і допустив зіткнення автомобілів.

Постановою Київського райсуду м.Одеси від 13 листопада 2014 року водія ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП (а.с. 04).

Внаслідок зіткнення було пошкоджено автомобіль НОМЕР_3, належний на праві власності ОСОБА_3

Розмір матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля визначена експертним дослідженням №2533 від 04 грудня 2014 року і складає 35 898 грн. 94 коп. (з урахуванням зносу автомобіля).

У цьому ж висновку визначена і вартість відновлюючого ремонту автомобіля «Ніссан», яка дорівнює 52 154 грн. коп (а.с. 41-68, 105-123, 129).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 перед третіми особами на момент ДТП застрахована була в ПрАТ «Страхова група «ТАС»» на підставі страхового полісу АІ/0147315 від 07 квітня 2014 року (а.с. 104).

ОСОБА_4 в установлений законом строк повідомив страхову компанію про страховий випадок.

11 березня 2015 року страховик виплатив позивачці на відшкодування майнової шкоди 28 965 грн. 78 коп. (платіжне доручення №43049) від розміру матеріальної шкоди 35 898 грн. 94 коп. відрахована сума франшизи у розмірі 950 грн. та розмір податку на додану вартість.

ОСОБА_3 витратила на ремонт автомобіля 50 393 грн. (без врахування ПДВ), тому вимагала стягнути з відповідача 21 695 грн., що складає різницю між фактично витраченими грошовими коштами на ремонт автомобіля і сплаченою страховиком сумою на відшкодування завданих збитків.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку, що тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталось ДТП.

Власникам наземних транспортних засобів на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

При настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів даної справи, згідно з полісом АС/5341366 від 13 серпня 2013 року, цивільна відповідальність власника автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована ПАТ «Страхова група «ТАС»» на підставі страхового полісу АІ/0147315 від 07 серпня 2014 року.

За умовами договору страхування, ПАТ «Страхова група «ТАС» забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталося за участю забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правові відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

ПАТ «Страхова група «ТАС» свої зобовязання щодо відшкодування потерпілій в ДТП ОСОБА_3 виконала.

У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суди на підставі ст. 1194 ЦК України, постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність на користь потерпілої особи, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної у результаті пошкодження транспортного засобу, у більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того, що страхові компанії вартість відновлювального ремонту обраховують з урахуванням коефіцієнта зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму».

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 2533 від 04 грудня 2014 року вартість відновлюючого ремонту автомобіля позивачки визначено в суму 52 154 грн. 12 коп.

ОСОБА_3 на ремонт автомобіля витратила 50393 грн., що підтверджується актом виконаних робіт та квитанцію до прибуткового касового ордеру.

Таким чином, позивачка мала право на повне відшкодування збитків, якими є реальні витрати на відновлення пошкодженого автомобіля.

ОСОБА_3 внаслідок винних та неправомірних дій відповідача було заподіяно моральну шкоду. Моральна шкода, завдана позивачці, полягає в душевних переживаннях у зв`язку з пошкодженням майна, порушенням налагодженого стану життя, додатковими зусиллями забезпечити свій побут і роботу.

Визначаючи розмір моральної шкоди, районний суд правомірно виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, прийняв до уваги обставини ДТП, розмір спричиненої матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як па підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57 - 60 ЦПК.

Судова колегія вважає, що відповідач не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень щодо вищевказаного позову, що є обовязком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одесаи від 27 січня 2016 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС») про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду С.П. Гайворонський

ОСОБА_6 ОСОБА_2

ОСОБА_7