Ухвала

28 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргуОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «ОТІС» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини доходів,

в с т а н о в и в :

До суду касаційної інстанції надійшла вказана вище касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року, яка крім іншого не була не була оплачена судовим збором.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявникові строк для усунення допущених при її оформленні недоліків.

Роз'яснено в тому числі про необхідність надання належного документа на підтвердження сплати судового збору.

Від ОСОБА_2 на адресу касаційного суду надійшли документи у яких заявник звертає увагу касаційного суду на положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як підстави звільнення його від сплати судового збору в даному випадку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

В даному випадку позивачем заявлено позов і про стягнення компенсації втрати частини доходів, що не підпадає під дію п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому касаційна скарга має бути оплачена судовим збором.

ОСОБА_2 крім іншого просить касаційний суд у разі відмови у звільненні його від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не брати до уваги вимоги його касаційної скарги в частині вирішення позову про стягнення компенсації втрати частини доходів з посиланням на те, що розмір судового збору перевищує розмір компенсації.

Слід зазначити, що чинним процесуальним законодавством України - ст. 330 ЦПК України, передбачена можливість доповнення чи зміни касаційної скарги протягом строку на касаційне оскарження.

Строк на касаційне оскарження у даному випадку закінчився 09 березня 2016 року, заяву ОСОБА_2 подано 10 березня 2016 року, тобто поза межами строку, передбаченого ст. 330 ЦПК України, а тому підстави для її розгляду та задоволення відсутні.

Крім того, заява ОСОБА_2 не містить посилання на норми ст. 330 ЦПК України і її прохальна частина не свідчить, що заявник змінює вимоги касаційної скарги шляхом відмови від оскарження судових рішень в певній частині заявленого позову, а тому вважати наведені вище вимоги ОСОБА_2 заявою про доповнення чи зміну його касаційної скарги не можна.

Станом на 28 березня 2016 року вимоги вказаного вище судового рішення касаційного суду в частині необхідності оплатити касаційну скаргу судовим збором заявником не виконано.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 121, 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 рокувважати неподаною й повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М.Колодійчук