Справа № 527/362/16-ц
провадження 2/527/179/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

при секретареві судового засідання - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пузиківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору відділ Держгеокадастру у Глобинському районі, Глобинське районне управління юстиції в особі реєстраційної служби (в даний час відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Глобинського РУЮ), Глобинська державна нотаріальна контора Полтавської області, приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 22 лютого 2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом.

Обґрунтувала його наступним. 01 грудня 2004 року помер ОСОБА_4, після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Пузикове Глобинського району Полтавської області по вулиці Першотравнева, буд. 12.

Спадкоємицею майна ОСОБА_4 була його дружина і її, позивача, мати - ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, але документально не оформила. 26 червня 2015 року мати померла.

Вона є спадкоємицею майна померлої за законом.

В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті ОСОБА_5 не оформила правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу ОСОБА_2 відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Пузикове Глобинського району Полтавської області по вулиці Першотравнева, буд. 12, на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, направила до суду заяви про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Пузиківської сільської ради, треті особи приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу ОСОБА_2, Глобинська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали.

Представники третіх осіб - реєстраційної служби Глобинського РУЮ (в даний час відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Глобинського РУЮ ), відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформували, заперечень на позов не надіслали.

Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне.

01 грудня 2004 року помер ОСОБА_4.

Спадкоємцем майна ОСОБА_4 була його дружина і її, позивача, мати ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, але документально не оформила. 26 червня 2015 року мати померла.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (тобто на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини) він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_5 за свого життя фактично вступила в управління спадковим майном після померлого свого чоловіка, ОСОБА_4 , але не встигла оформити своїх спадкових прав.

Дані про те, що ОСОБА_5 відмовилася від спадщини чоловіка - відсутні.

Згідно дослідженої судом спадкової справи № 91/2015, заведеної 24 вересня 2015 року приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу ОСОБА_2М, позивач прийняла спадщину, подавши відповідні заяви.

Приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу ОСОБА_2 постановою від 08 лютого 2016 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Пузикове Глобинського району Полтавської області вул. Першотравнева, 12, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього.

Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А», було побудовано в 1985 році, гараж-сарай-л. кухня, літ. «Бб», погріб, літ. «Бп», - в 1990 році, вбиральня, літ. «Г» - в 1991 році, сарай, літ. «В», погріб, літ «Вп» - 1992 році, огорожа № 1-3.

Відповідно до ОСОБА_6 Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю.

Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР.

Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння.

Згідно Закону «Про сільську ОСОБА_6 депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім»ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку.

Згідно записів в погосподарських книгах №1 2011-2015 рр. Пузиківської сільської ради ОСОБА_4 спадкоємицею якого є ОСОБА_5, був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживав у ньому до смерті. За ним останнім часом під № 0015-1 значилося належне на праві власності нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: с. Пузикове Глобинського району Полтавської області, вул. Першотравнева, буд. 12, на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га.

Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець ОСОБА_5, за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провила державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття спадщини, в звязку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч.1, ч.5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Встановивши, що спадкодавець ОСОБА_5 за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Пузикове Глобинського району Полтавської області по вул. Першотравнева, буд. 12, суд прийшов до висновку, що позивач, як спадкоємець, яка прийняла спадщину по закону, має право на його успадкування .

Визнання права власності за ОСОБА_1 на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 392, 1217, 1218, 1261, 1270, 1273 ЦК України, ст. ст. 10, 11,30, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом після померлої 26 червня 2015 року ОСОБА_5, яка прийняла спадщину після померлого 01 січня 2004 року чоловіка ОСОБА_4 право власності на нерухоме майно: житловий будинок літ. «А», гараж сарай - л. кухня літ. «Бб»., сарай літ. «В»., вбиральню літ. «Г»., огорожу №1-3, погріб літ. «Бп»., погріб літ. «Вп», які розташовані в с. Пузикове Глобинського району Полтавської області по вулиці Першотравнева, буд. 12, на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Т. В. Левицька