УХВАЛА

про залишення заяви без руху

06.04.2016 року 2-н/425/35/16

425/1217/16-ц

місто Рубіжне Луганської області

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської області Мирошникова О.Ш., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, -

встановив:

05 квітня 2016 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, згідно з якої заявник просить видати судовий наказ про стягнення з Комунального підприємства «ЖЕК-1» Рубіжанської міської ради на його користь нараховану, але не виплачену йому винагороду у сумі 3000,00 гривень.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану роботу.

З довідок, доданих до заяви, вбачається, що перед ОСОБА_1 станом на 04.04.2016 року наявна заборгованість з боку КП «ЖЕК-1», однак не з заробітної плати, а з винагороди за договором за лютий 2016 року.

При цьому, ані цей договір, ані копія трудової книжки, в підтвердження перебування в трудових відносинах заявника з боржником до заяви не надані, тому на цей час не можливо зясувати чи за трудовим договором, чи за цивільно-правовим договором перебував ОСОБА_1 у правовідносинах з КП «ЖЕК-1».

Відсутність зазначених документів позбавляє суд можливості вирішити питання про відкриття наказного провадження, оскільки з заявою про видачу судового наказу можливо звернутися за вимогою про стягнення заробітної плати, винагорода за цивільно-правовим договором за виконання робіт не є заробітною платою.

Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 98 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, однак цим вимогам подана ОСОБА_1 заява не відповідає, оскільки заявником не зазначено обставин, на яких ґрунтується його вимога про стягнення нарахованої, але не виплаченої винагороди.

Таким чином, заявнику слід виправити зазначені недоліки заяви про видачу судового наказу, а саме зазначити обставини, на яких ґрунтується вимога про стягнення винагороди у розмірі 3000,00 гривень із доданням доказів, які підтверджують перебування заявника з боржником в трудових відносинах у лютому 2016 року.

Відповідно ч. 6 ст. 98 ЦПК України до неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На виконання вимог, передбачених ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суддя розяснює заявнику, якщо він відповідно до цієї ухвали суду у встановлений строк усуне зазначені недоліки позовної заяви, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 96, 98, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати залишити без руху та надати заявнику відповідно до цієї ухвали суду строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ш. Мирошникова