АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

07 квітня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Агро Фактор», третя особа: ОСОБА_2, про визнання поруки припиненою та припинення обтяження,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м.Києва від 21 січня 2016 року,

встановила:

у листопаді 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати припиненою поруку за договором іпотеки, укладеним 21 березня 2007 року нею та ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та партнерства», правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк», посилаючись на те, що договір іпотеки є удаваним та вчиненим для приховання укладення договору поруки, який сторони договору іпотеки насправді уклали.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 21 січня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що 21 березня 2007 року між нею та ВАТ «Універсальни Банк Розвитку та Партнерства», правонаступником якого є відповідач, було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого вона передала в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_1 в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, укладеним між банком та ОСОБА_2 Позивач зазначала, що вказаний договір іпотеки вона вважає удаваним, оскільки насправді сторонами було укладено договір поруки, яким встановлено солідарний її обов'язок з боржником ОСОБА_2 У зв'язку з цим позивач просила визнати припиненою поруку за договором іпотеки, оскільки кредитором було пропущено шестимісячний термін для пред'явлення вимоги до поручителя, та припинити обтяження майна.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 21 січня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності його вимог. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 235, 559 ЦК України, Закону України «Про іпотеку».

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що договором іпотеки встановлено солідарний обов'язок іпотекодавця та боржника за виконання зобов'язань за кредитним договором та не застосовано наслідки удаваності правочину. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки матеріали справи свідчать про те, що позивач звернулась до суду з позовом про припинення поруки та обтяження щодо майна. Однак, з вимогою про визнання правочину удаваним або недійсним, ОСОБА_1 до суду не зверталась.

Судом першої інстанції було вірно встановлено про те, що сторонами при укладенні договору іпотеки було дотримано вимог Закону України «Про іпотеку» та досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, а тому позовні вимоги про припинення обтяження на передане в іпотеку майно не підлягають задоволенню.

Крім того, вимоги про визнання поруки припиненою також є безпідставними, оскільки матеріали справи свідчать про те, що договір поруки між сторонами не укладався, а доводи апелянта про те, що договір іпотеки є удаваним та укладений для приховання укладення договору поруки - недоведеними.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відхилити, а рішення Печерського районного суду м.Києва від 21 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 757/41617/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4404/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Батрин О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.