Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/237/16-ц
Номер провадження: 2/511/233/16
04 квітня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Гринчак С. І.,
секретаря - Чернецької А.В.
представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Роздільна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінстар» про розірвання договору оренди земельної ділянки,
В судому засіданні представник позивача ОСОБА_1, який діяв на підставі довіреності від 20.01.2016 року, позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Представники відповідача у судове засідання не з'явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, однак, відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідач за зазначеною адресою не проживає, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином.
В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст.3 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 4 ЦПК України встановлює способи захисту, які застосовуються судом та визначає, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статті 15 та 16 ЦК України передбачають право на захист цивільних прав та інтересів та захист цивільних прав та інтересів судом.
06 жовтня 2006 року ОСОБА_2 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінстар» в особі виконавчого директора ОСОБА_3, уклав договір оренди землі , згідно якого передав відповідачу зазначену земельну ділянку за № 458 в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 49 років, що підтверджується договором оренди землі № 7 від. 06.10.2006 року ( а.с. 11-12).
Свої зобовязання за договором оренди позивач виконав та передав відповідачу вищезазначену земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за № 458, яка розташована в масиві №21 та знаходиться на території Лиманської селищної ради, загальною площею 3,32га, у тому числі сільськогосподарських угідь: ріллі 3,32га, що підтверджується актом про приймання-передачі земельної ділянки (а.с.13) та акту про перенесення в натурі меж земельної ділянки ( а.с.14).
З дослідженого в судовому засіданні договору оренди вбачається, що він розроблений на підставі типового Договору оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 р. №220, та у ньому визначені і зафіксовані письмово всі істотні умови, зокрема термін оренди, розмір та форма орендної плати, права, обовязки та відповідальність сторін тощо. Умови орендної плати визначені у п.9п.14 договору, де вказано, що вона сплачується у розмірі 449,83 грн. за 1 рік у термін з 1 вересня по 31 грудня поточного року. Також зазначено про індексацію зазначеної суми.
Судом встановлено, що зазначеного обовязку про оплату орендної плати відповідач не виконав, не сплачував оренду плату у повному обсязі за період 2013-2015 років, в результаті чого виникла заборгованість станом на 01.01.2016 року в розмірі 1349,49грн.
Суд встановив та приймає до уваги, що питання виконання договору оренди відповідачем в частині оплати орендної плати було предметом обговорення на численних нарадах та зустрічах як органів влади, так і місцевого самоврядування з орендатором та орендодавцями.
Крім істотного порушення даного договору оренди землі в частині несплати орендної плати, відповідач не виконує зобовязання щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно умов договору. Дана земельна ділянка не засіяна та заросла буряном, що призводить до погіршення її стану та родючості.
Відповідно до Акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 03.03.2015 року, складеного землевпрорядником Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, спеціалістом Лиманськоїї селищної ради встановлено, що всі земельні ділянки, які знаходяться у оренді ТОВ «Вінстар», у тому числі і земельна ділянка позивача, знаходяться у жахливому стані, заросли бурянами, багаторічні насадження знаходяться у занедбаному стані, шпалери для виноградника перебувають на 50 відсотках розбиті та розібрані. ( а.с.20).
Відповідно до ст.2 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) відносини, повязані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно дост.610 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов.
За змістом ст.611 ЦК України правовим наслідком порушення зобовязання є, зокрема, розірвання договору, якщо це передбачено договором або законом.
За умовами договору (п.31) сторони дійшли згоди про те, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до ст.32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Одним із основних обовязків орендаря відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» є своєчасне внесення орендної плати. Цьому положенню кореспондуються умови розділу 4 (п.11) щодо внесення орендної плати не пізніше 31 грудня поточного року.
В силу приписів ч.5 ст.17 Закону України «Про оплату за землю», несплата земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності виробниками сільськогосподарської і рибної продукції та громадянами протягом року, іншими платниками протягом півроку вважається систематичною і є підставою для припинення права користування земельними ділянками.
Згідно ст.96 ч.1 «а» Земельного Кодексу України землекористувачі зобовязані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням. У свою чергу, орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди ст.24 Закону «Про оренду землі».
Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України, серед підстав припинення права користування земельною ділянкою зазначені такі як використання її не за цільовим призначенням, та систематична несплата орендної плати.
Згідно зі ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі, орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.
Відповідно до п.21 Договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (зі змінами) , внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2) питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом предявлення позову про розірвання договору.
Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та і інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 р. у справі « «ОСОБА_4 Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» та у справі від 20.11.1995 року «Прессе Компанія Навієра СА» проти Бельгії», зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися свою власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховував позивач, відповідачем порушені.
Оскільки ТОВ «Вінстар» не виконує взяті на себе зобовязання за укладеним з позивачем договором оренди землі № 14 від 06.10.2006 року щодо цільового використання земельної ділянки та виплати орендної плати, то на вимогу позивача даний договір слід достроково розірвати.
Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 551,20грн.

На підставі ст.ст. 526,610,611,651 ЦК України, ст.ст.96, 141 Земельного кодексу України, ст.ст.25,32,34 Закону України «Про оренду землі», ст.17 Закону України «Про оплату за землю», керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212,214,215,218,224-226 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінстар» про розірвання договору оренди земельної ділянки, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача,
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. І. Гринчак