22-ц/775/395/2016(м)
Головуючий в 1 інстанції Аксьоненко В.І.
Доповідач Принцевська В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді Принцевської В.П.

суддів Гаврилової Г.Л., Бугрим Л.М.

при секретарі Гаркуша О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 18 березня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області, прокуратури Волноваського району Донецької області про відшкодування шкоди, заподіяної їх незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю,-

ВСТАНОВИЛА

До Волноваського районного суду Донецької області надійшов позов ОСОБА_1 до Волноваського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та Прокуратури Волноваського району Донецької області про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних рішень, дій та бездіяльності.

В позовній заяві позивач зазначив, що відповідачі не виконують своїх обовязків належним чином, бездіють, порушують і продовжують порушувати його конституційні і процесуальні права, вимоги законодавства України, відповідні відомчі накази і інструкції, йому завдається матеріальна шкода, а саме: судові та інші матеріальні затрати; витати на листування, поїздки, канцелярські засоби; заспокійливі та інші ліки. Крім того, йому завдано моральну шкоду, яка відповідно норм законодавства, що регулюють ці правовідносини, відшкодовується особі, права якої були порушені неправомірними, противоправними діями, бездіяльністю, інших осіб.

Його права порушуються у звязку з тим, що 16.07.2015 він звернувся до прокурора Волноваського району в інтересах ОСОБА_2 щодо порушення кримінальних проваджень по фактам: підлогу документів і не видачі їй пенсії 27 разів, підлогу документів, незаконного зняття її та її чоловіка з реєстрації з приватного будинку, залишення ОСОБА_2 в небезпеці, ненадання їй допомоги, незаконного позбавлення волі, порушення прав ОСОБА_2 на спадщину від померлого сина ОСОБА_3, переоформлення приватного будинку ОСОБА_2 на невістку. Після подання ним заяв, його ніхто не викликав, не допитував, заяви не розглядались. Він дізнався, що його заяви розглядаються в порядку ЗУ «Про звернення громадян», а не по КПК України. Лише 29.07.2015 року його, ОСОБА_2 опитав дільничний інспектор Волноваського РВ, та 06.08.2015 року виніс висновок, який ухвалою слідчого судді від 07.09.2015 року скасований, та визнано бездіяльність працівників Волноваського РВ при проведенні перевірки по заявам ОСОБА_1, зобовязано ретельно перевірити викладені обставини.

Він тяжко реагує на протиправні дії, бездіяльність і рішення відповідачів. Усвідомлюючи про неправду з їх боку відносно нього будуть чути інші посадові, службові особи, та інші, з якими йому потім необхідно буде спілкуватись по інших питаннях, які можуть знаходитись в омані щодо нього та робитимуть невідповідні висновки про нього.

Зазначені численні грубі порушення його прав, якими зневажали і продовжують зневажати, вплинули і продовжують впливати на його стан здоровя, тиск, нервозність, слабкість. Вимушений стримуватись у свої бажаннях відпочинку, не в змозі самостійно сплачувати деякі послуги.

Діями відповідачів йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі по 6090,00 гривень кожним.

Крім того, матеріальна шкода, на його думку, яка складається згідно законодавства України з витрат сторін, які повязані з явкою до суду і компенсації за відрив від звичайних занять, сплачується іншою стороною. На день звернення до суду матеріальна шкода для позивача складає не менше 3437,80 гривень.

В процесі розгляду справи позивачем неодноразово уточнювались позовні вимоги щодо розміру завданої йому шкоди. На день розгляду справи матеріальні збитки позивачем заявлено на суму 6377,35 гривень, моральна шкода складає 9090,00 гривень з кожного відповідача.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 18 березня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

З даним рішенням не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку.

Він посилається на те, що суд першої інстанції не повно з»ясував обставини справи та ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

В судове засідання ОСОБА_1 не з»явився, повідомлений про час і місце судового засідання телефонограмою від 5 квітня 2016 року, яка зареєстрована в журналі телефонограм за номером 902.

Представник Волноваського відділу Національної поліції головного Управління Національної поліції в Донецькій області в судове засідання також не з»явився, повідомлений про час і місце судового засідання телефонограмою від 5 квітня 2016 року, яка зареєстрована в журналі телефонограм за номером 903.

Представник прокуратури Донецької області в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника прокуратури Донецької області, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним відхилити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 212 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції правильно встановив, що 17.07.2015 року до Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області з прокуратури Донецької області надійшла заява громадянина ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про відкриття кримінальних проваджень щодо скоєних злочинів, притягнення до адміністративної і дисциплінарної відповідальності тощо, яка зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення 17.07.2015р.

24.07.2015року до Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області з прокуратури Донецької області надійшла заява громадянина ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про відкриття кримінальних проваджень щодо скоєних злочинів; притягнення до адміністративної і дисциплінарної відповідальності тощо, яка зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення 24.07.2015 року.

06.08.2015 року на підставі рапорту СДІМ Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області лейтенанта міліції Чечель О.В. вищевказані матеріали ЄО об»єднані в одну справу.

Цього ж дня, 06.08.2015 року по закінченню перевірки вищевказаних фактів та і збору необхідної інформації Волноваським РВ складено висновок, де зазначено, що факти, які б прямо вказували на склад кримінально-карного діяння, у заявах ОСОБА_1 не встановлено. Заявнику рекомендовано з приводу цивільно-правових відносин звернутися до суду в порядку приватного обвинувачення.

07.09.2015 року ухвалою слідчого судді Волноваського районного суду, Донецької області Ковей Л.В., визнано бездіяльність працівників Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області при проведенні перевірки по заявам громадянина ОСОБА_1, обєднаних в одне провадження від 11.06.2015 року, 12.06.2015 та 16.07.2015 років та прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів. Висновок ДІМ Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області-скасовано та зобовязано працівників районного відділу ретельно перевірити викладені обставини в заявах ОСОБА_1 і на підставі встановлених фактів вирішити питання про доцільність внесення до Єдиного реєстру до судових і розслідувань зазначених фактів.

13.10.2015 року до Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області з прокуратури Донецької області надійшла заява громадянина ОСОБА_1 про зобовязання працівників і прокуратури і міліції Волноваського району виконати Ухвалу суду від 07.09.2015 року; внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань; провести експертизи; про притягнення всіх винних працівників прокуратури і міліції до і відповідальності, яка зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення 13.10.2015 року.

23.10.2015 року по закінченню перевірки вищевказаних фактів та збору необхідної інформації встановлено, що факти, які б прямо вказували на склад кримінально-карного діяння, в заявах ОСОБА_1 не встановлено.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Статтею 56 Конституції України, визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 2ст. 1176 ЦК Україниправо на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Відшкодування шкоди, завданої органами дізнання, попереднього слідства, прокуратури та суду, передбачено Законом України «Про порядок відшкодування шкоди незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», відповідно до положень якого така шкода відшкодовується у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 2) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали чи постанови суду про повернення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд) факту незаконного притягнення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; закриття кримінальної справи з підстав, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не належить до кола осіб, які мають право на відшкодування шкоди, передбачених зазначеним Законом.

Відповідно до ч. 6ст. 1176 ЦК Українишкода, завдана фізичній чи юридичній особі внаслідок іншої, ніж передбачено в частинах 1-5 цієї статті, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст.1166,1167 ЦК України, відповідно до ч.1 яких шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з положеннямистатті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала,якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Також, в відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи.

Відтак, обов'язковою умовою відшкодування матеріальної та моральної шкоди є наявність вини у діях особи, яка заподіяла таку шкоду та між протиправними діями (бездіяльністю) і шкодою є безпосередній причинний зв'язок.

Всупереч цьому, позивачем не доведено причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідачів та наслідками, а саме, завдання йому матеріальної та моральної шкоди, яку він зазнав у зв'язку з порушенням його прав. Також на теперішній час дії відповідачів, або прийняті ними рішення не визнані судом чи іншим уповноваженим на визнання таких дій, незаконними, протиправними.

При ухваленні рішення по даній справі суд першої інстанції також правильно врахував заяву ОСОБА_2 від 26.02.2016 року, яка написана на і»мя начальника Волноваського відділу поліції про припинення будь яких дій щодо встановлення фактів та обставин за заявами ОСОБА_1 в її інтересах по факту підробки документів, оскільки претензій ні до кого вона особисто не має, писати заяви ОСОБА_1 вона не просила, довіреності на захист її інтересів не надавала.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Волноваського районного суду, Донецької області Ковей Л.В., визнано бездіяльність працівників Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області при проведенні перевірки по заявам громадянина ОСОБА_1, обєднаних в одне провадження від 11.06.2015 року, 12.06.2015 та 16.07.2015 років та прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів, однак не визнано неправомірною бездіяльність відповідачів, а лише зобовязано вчинити певні дії, що в даному випадку не може служити безспірною підставою для відшкодування з відповідачів матеріальної та моральної шкоди.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в справі відсутні докази незаконності чи наявності вини у діях чи бездіяльності відповідачів, завдання ОСОБА_1 моральної шкоди, спричиненої саме протиправністю дій відповідачів та причинний зв'язок між ними.

Статтею 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 18 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді