Ухвала

іменем україни

04 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про визнання таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона разом з сином ОСОБА_6 проживає у спірній квартирі, яка належить до державного житлового фонду. У квартирі зареєстрований відповідач, її брат ОСОБА_5, який у 1998 році разом з дружиною переїхав проживати у квартиру АДРЕСА_2, спірною квартирою без поважних причин не користується, комунальні платежі не сплачує, а тому втратив право користування квартирою.

Справа була предметом неодноразового судового розгляду.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім"ї понад шість місяців у випадку виїзду з постійного місця проживання за умовами і характеру роботи - протягом усього часу виконання цієї роботи.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції, з чим погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, дійшов вірного висновку про відсутність достатніх правових підстав для визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої та апеляційної інстанції, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Суди правильно визначили характер спірних правовідносин й вірно застосували положення норм матеріального права та процесуального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на увагу не заслуговують й висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П.Касьян

Д.О. Остапчук