Справа № 136/504/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"19" квітня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував таким.

З відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народилось троє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Причиною, що спонукала звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивач вказує на те, що шлюбне життя у них не складається, між ними як подружжям постійно виникають непорозуміння, сварки та скандали, які виникають на ґрунті побутових проблем, що негативно впливає на виховання та психологічне здоров'я дітей, що має суттєве значення. Знайти порозуміння за роки спільного життя їм так і не вдалось. Ураховуючи наведене, позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, інтересам дітей та інтересам сім'ї в цілому, що є підставою для припинення шлюбу.

В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідач в судове засідання також не з'явилась, в адресованій суду заяві вказала про визнання позову, не заперечувала щодо його задоволення, просила суд розгляд справи проводити за її відсутності, залишити їй для подальшого іменування прізвище набуте у зв'язку із реєстрацією шлюбу.

Суд, вивчивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України).

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що доведено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають троє дітей, на що вказують свідоцтва про народження (а.с.5, 6, 7). Наміру на збереження жодна із сторін не висловила у своїй заяві, які ними були спрямовані до суду.

Наведене свідчить, що між сторонами втрачено почуття любові, поваги та взаємопідтримки, тобто відсутні ознаки сім'ї, тому суд прийшов до висновку про те, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а примушування до збереження шлюбу буде порушенням прав подружжя, відтак такий шлюб буде суперечити інтересам сторін та їх дітей, що має істотне значення.

Також підлягає до задоволення вимога відповідача про залишення їй для подальшого іменування прізвища набутого у зв'язку із реєстрацією шлюбу, оскільки це відповідає положенням ст.113 СК України.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.3, 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, , 158, 169, 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який був зареєстрований 19 травня 2007 року виконкомом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис №17.

Після розірвання шлюбу відповідачеві надалі іменуватися прізвищем „ОСОБА_2".

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551, 20 гривень.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко