Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/252/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Бондаренко Г. К.
Доповідач Белінська І. М.
УХВАЛА

Іменем України

17.03.2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Сукач Т.О.,

Чельник О.І.,

при секретареві - Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності у порядку спадкування за законом на частину житлового будинку за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_8, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, і у тому числі на зазначений вище житловий будинок. Крім нього, спадкоємцями є його брат ОСОБА_6, його мати ОСОБА_7, яка відмовилася від спадщини, та його сестра ОСОБА_9, яка заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала. Вказував на те, що оформити спадщину в нотаріальній конторі він не зміг через відсутність правовстановлюючих документів на зазначений будинок, а тому звернувся до суду.

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Вказує на те, що оскільки спадкодавець за життя не набув право власності на будинок, то і його спадкоємці не можуть набути право власності в порядку спадкування. Також посилається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на відсутність в матеріалах справи обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Зазначає, що суд помилково визнав за позивачем право власності на частину будинку, який за життя спадкодавця не був введений в експлуатацію і на який не було зареєстровано право власності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7, перебуваючи в шлюбі, в 1970 році побудували житловий будинок АДРЕСА_1, який належав їм на праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер і відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на 1/2 частину зазначеного житлового будинку.

Спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_8, прийняли його сини: позивач та відповідач ОСОБА_6, які відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями майна ОСОБА_6 за законом першої черги. Відповідач ОСОБА_7 подала заяву про відмову від спадщини.

За таких обставин, задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачу на праві власності в порядку спадкування належить ? частина спірного житлового будинку.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з'ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

З погосподарських книг, які надані представником Попівської сільської ради у судовому засіданні на вимогу суду, вбачається, що спірний будинок збудовано у 1973 році. З пояснень сторін вбачається, що розпочато будівництво було у 1970 році. Будинок споруджено на присадибній земельній ділянці, площею 0,11 га (книги №1 за 1996-2001рр., 2001-2005 рр.), яка була виділена під будівництво із колгоспних земель.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що спадкодавець не набув на час смерті права власності на спірне майно, є безпідставними, оскільки реєстрація житлового будинку, побудованого у 1970-1973 роках, у погосподарських книгах Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, є належним та допустимим доказом права власності спадкодавця на це майно.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо розміру часток позивача та відповідачів та надав вірну правову оцінку заяві ОСОБА_7 про відмову від спадщини, належній їй після смерті чоловіка ОСОБА_8. (а.с.24)

Відповідно до зазначеної заяви, ОСОБА_7 відмовилася від належної їй частини спадщини на користь синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно з ч. 5 ст.1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Частиною 6 ст. 1273 ЦК України передбачено, що відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не скористалася таким правом та не відкликала свою заяву про відмову від прийняття спадщини.

З огляду на викладене, доводи ОСОБА_7 про те, що вона відмовилася лише від спадкування земельних ділянок спростовуються змістом заяви, та нормами цивільного законодавства.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка. Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити, а рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧА: І.М.Белінська

СУДДІ: Т.О.Сукач

О.І.Чельник