Справа № 138/207/16-ц
Провадження №:2/138/186/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючої судді Жикевич Т.Б.,

за участю секретаря Алєксєєвої І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вендичанської селищної ради про визнання права на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 24.10.1997 померла його прабабуся ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки в розмірі 1,98 га., розташованої на території Вендичанської селищної ради, належавшої їй на праві особистої власності. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті прабабусі, однак, йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва на право власності на земельну ділянку, як спадкове майно, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на нього.

В судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що відповідач позов визнає.

Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд встановив таке.

24.10.1997 померла прабабуся позивача ОСОБА_2. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №005604 (а.с.5).

05.03.1997 ОСОБА_2 було складено заповіт, відповідно до якого спадкоємцем на все її майно є її правнук ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно довідок Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району від 23.09.2015 №06-7/134 на момент смерті 24.10.1997 ОСОБА_2 проживала одна та спадкоємцем за заповітом після її смерті є її правнук ОСОБА_1, який спадщину після прабабусі прийняв фактичним шляхом (а.с.16-18).

Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.15).

Відповідно до листа управління Держгеокадастру у Могилів-Подільському районі Вінницької області № 29-28-99.3-31/15-15 від 09.12.2015, ОСОБА_2 передано у в приватну власність земельну частку (пай) на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Вендичанської селищної ради від 20.02.2001, який належить їй згідно додатку до вказаного рішення. Державний акт на правовласності на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_2 друкувався, але не реєструвався та не видавався (а.с.9, 11-14).

Як слідує з матеріалів спадкової справи на майно померлої 24.10.1997 ОСОБА_2 спадкоємцем, який фактично прийняв її майно у спадщину є позивач ОСОБА_1, інформації про інших спадкоємців немає.

Так, згідно ч.1 та ч.2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, вказані вище докази свідчать про те, що після смерті ОСОБА_2 залишилася спадкова маса, у виді земельної ділянки. Спадщину позивач прийняв після смерті прабабусі фактичним шляхом, однак, в позасудовому порядку вирішити питання про оформлення своїх спадкових прав на таке майно він не може, оскільки спадкодавець за життя отримала не право власності на земельну ділянку, а лише право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Нормами ЦК УРСР не обмежував спадкоємців граничним строком для звернення за отриманням свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні спору суд зважає на те, що якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, в тому числі і на земельну частку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Враховуючи викладене суд в ході розгляду справи встановив, що після смерті ОСОБА_2, яка померла 24.10.1997 залишилось спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) площею 1,98 га, яка розташована на території Вендичанської селищної ради. Спадщину прийняв позивач, як правнук спадкодавця за заповітом фактичним шляхом.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для прийняття визнання позову відповідачем, вважає, що слід позов задоволити та визнати за позивачем право на спадкове майно, а саме вказану вище земельну частку (пай).

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 524, 526, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 16 ЦК України, ст.ст. 10, 59, 60, ч. 4 ст. 174, 197,209, 212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) № 198 площею 1,98 га, із земель колишнього СГ ТОВ «Світанок», яка розташована в землях Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 24.10.1997.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.Б.Жикевич