АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3350/16 Справа № 202/2979/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Мороз В. П. Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

04 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Гулієву М.І.о.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

26 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 04 червня 2007 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір № HAXRRX13950298, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 8614,79 грн., зі сплатою за користування ними відсотків у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03 червня 2009 року.

Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 08 жовтня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 78998,21 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 7968,55 грн.; заборгованість по процентам за користутвання кредитом - 28 307,03 грн.; заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 4 341,96 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 34 142,66 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 3 738,01 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 78998,21 грн., витрати на юридичну допомогу 3 200 грн., судовий збір та стягнути солідарно з ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_2 на користь позивача 10 000 грн. за договором поруки.

У судове засідання представник позивача, представник ПАТ «А-Банк», відповідач ОСОБА_2 не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Рішенням суду І інстанції в задоволенні позову відмовлено.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким задовольнити вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 червня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір № HAXRRX13950298, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 8614,79 грн., зі сплатою за користування ними відсотків у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03 червня 2009 року.

Зобов'язання по кредитному договору були забезпечені 20 жовтня 2010 року договором поруки № 167 , укладеним з ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк».

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з його недоведеності.

Проте погодитися з таким висновком суду неможливо, враховуючи наступне.

За ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст. ст. 610, 612 ЦК України).

Частиною 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із наданого графіку погашення заборгованості слідує, що відповідач ОСОБА_2 здійснював заходи по погашенню заборгованості до червня 2009 року.

Відповідачами не спростована наявність заборгованості за кредитом, узгоджений сторонами в кредитному договорі 5 річний термін позовної давності (п.6.6).

Разом з тим частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України, щодо загальних засад цивільного законодавства, та частини четвертої статті 10 ЦПК України, щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зменшити суму стягнення пені з 34142,66 грн. до 7968,55 грн.

Крім того в правовій позиції Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року

(справіа № 6-2003цс15), яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України обов'язкова для всіх судів, зазначено слідуюче. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає можливим зменшення суми стягнення заборгованості в частині стягнення пені до 7968,55 грн. та відмови в позові в частині стягнення штрафів: 500 грн.- штрафу (фіксована частина), 3738,01 грн.- штрафу (процентна складова).

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" не можуть бути задоволенні у цій справі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року по справі № 6-745ц15.

Виходячи з того, що суд помилково прийняв до розгляду позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", рішення суду в цій частині на підставі ст. ст. 205, 310 ЦПК України також необхідно скасувати, а провадження у справі закрити, повідомивши позивача, що розгляд його позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором віднесено до юрисдикції господарських судів.

Стосовно судових витрат, колегія суддів проиходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

За ч.2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Вимога позивача про стягнення із відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 3 200 грн. не підлягає задоволенню оскільки, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують їх фактичне надання та обсяг виконаних робіт.

Стосовно сплачено позивачем судового збору, на підставі ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - скасувати в частині відмови в стягненні кредитної заборгованості з ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Балаклійським РВ УМВС України в Харківській області 19 березня 2001 року, ІПН: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. № 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № НАХRRX13950298 від 04 червня 2007 року у сумі 48586,09 грн., яка складається з: 7968,55 грн. - заборгованості за кредитом; 28307,03 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 4341,96 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 7968,55 грн.- пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором та судовий збір- 789, 98 грн.

Провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

В іншій частині вимог- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення

Головуючий: В.О. Тамакулова

С у д д і: Л.М. Болтунова

С.П. Козлов