Ухвала іменем україни
05 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Мотивувала вимоги тим, що в період 2003-2006 років перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З вересня 2005 року сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримували. Після припинення сімейних стосунків дитина залишилась проживати разом з позивачем. Незважаючи на припинення шлюбних стосунків відповідач систематично створював конфліктні ситуації, влаштовував сварки, що негативно впливало на психологічний стан сина ОСОБА_4. Батьківських обов'язків по відношенню до сина, зокрема щодо його утримання, відповідач не виконує, вихованням дитини не займається. З 2012 року ОСОБА_3 припинив будь-які контакти з родиною позивача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Дослідивши подані заявником матеріали, в межах заявлених вимог, вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 травня 2006 року, між сторонами була затверджена мирова угода, відповідно до якої ОСОБА_3 повинен щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_2 грошові кошти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 21 березня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. До виконання дана мирова угода була пред'явлена стягувачем у лютому 2015 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2014 року задоволено позов ОСОБА_3, усунуто перешкоди у його спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_4 та у вихованні дитини; визначено способи участі ОСОБА_3 у вихованні сина, шляхом надання йому побачення та спілкування з дитиною щотижня по четвергах з 15.00 до 18.00 годин та суботах з 15.00 до 18.00 годин за визначеною адресою без присутності матері - ОСОБА_2 Вказаними рішеннями встановлено, що остання перешкоджає ОСОБА_3 приймати участь у вихованні дитини.

Відповідно до висновку Департаменту праці та соціальної політика Харківської міської ради від 13 березня 2015 року №152 позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_4 є недоцільним.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відсутні докази винної поведінки відповідача та свідомого ухилення його від виконання своїх обов'язків по утриманню сина, тому відсутні правові підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Висновки судів узгоджуються з роз'ясненнями викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи місцевим та апеляційним судами не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова