АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/2286/16 Головуючий 1 інст. - Феленко Ю.А.
Справа № 610/3850/15-ц Доповідач - Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 15 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Балаклійська районна державна адміністрація Харківської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИЛА:

07 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду в порядку вимог ст.ст. 164-165,167 СК України з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( який народився від фактичних шлюбних відносин між ними) та передання дитини йому на виховання.

В обгрунтування позову посилався на те, що з серпня 2006 року між ним та відповідачем були припинені фактичні сімейні відносини, і з цього часу він з сином та ОСОБА_4 не бачився, так як не знав їх місця проживання. Розпорядженням Балаклійської РДА Харківської області від 31.03.2015 року був встановлений порядок спілкування його із сином, але ОСОБА_4 вказане розпорядження не виконувала. Зазначав, що за час проживання ОСОБА_4 у матері в с. Шевелівка Балаклійського району Харківської області разом із трьома дітьми ( в тому числі й з сином ОСОБА_6.) відповідач до обов'язків мaтepi відносилася безвідповідально, не працює, зловживає спиртними напоями, залишає дітей на свою матір, не надає дитині належного піклування, негативно впливає на сина.

Відповідач ОСОБА_4 в особі свого представника позов не визнала, посилаючись на те, що після реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 змінила житлово-побутові умови, проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом iз матір'ю - ОСОБА_8, чоловком, та трьома дітьми, яким приділяє належну батьківську увагу, створює їм задовільні умови у відповідності до наявних у неї можливостей, оскільки ОСОБА_3 станом на 26.10.2015 має заборгованість по сплаті аліментів на сина у poзмipi 35 920 грн. 60 коп. Також зазначала, що ОСОБА_3 проживає з чотирма членами своєї родини в двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2, житлова площа якої є недостатньою ще й для проживання неповнолітнього сина.

Представник органу опіки та піклування Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області вважав доцільним позбавлення ОСОБА_4. батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 15 лютого 2016 року в задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_3 відмовлено. Цим же рішенням відповідач ОСОБА_4. попереджена про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, і покладено на Балаклійську районну державну адміністрацію Харківської області як орган опіки та піклування контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Вважає, що суд не надав належної оцінки наданим ним доказам у справі, не звернув уваги на висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_4. батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_6

Вислухавши пояснення осіб, що з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції, виходив із того, що позивач не надав достовірних доказів, які б свідчили про наявність передбачених ст. 164 СК України підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_4., яка під час розгляду справи в суді зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, з яким проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом iз матір'ю - ОСОБА_8, та трьома дітьми, яким ( у тому числі й сину ОСОБА_6 ) приділяє належну батьківську увагу, створює їм задовільні умови у відповідності до наявних у неї можливостей.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до п.п. 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували до серпня 2006 року у фактичних шлюбних відносинах, мають неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю, на користь якої з позивача ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання сина, заборгованість за сплатою яких станом на 26.10.2015 складає у poзмipi 35 920 грн. 60 коп.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його представник пояснили, що і на цей час заборгованість за аліментами на сина ОСОБА_6 не погашена.

У зв'язку з чим та відповідно до вимог ст.. 180 СК України щодо взаємного обов'язку батьків утримувати дитину до її повноліття, колегія суддів вважає, що з урахуванням того, що ОСОБА_4 не працює, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дочку ОСОБА_9, доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки по створенню належного життєвого рівня для сина ОСОБА_6, є безпідставними.

Судом першої інстанції правильно зроблено висновок, що у матеріалах справи не міститься достатньо об'єктивних відомостей, які існують станом на дату ухвалення рішення, щодо несприятливих умов проживання, навчання неповнолітнього ОСОБА_6, відсутності забезпеченості його рівня життя, необхідного для розвитку.

Як вбачається з висновку Балаклійської районної державної адміністрації від 19.01.2016 р. за № 01-41/245 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_6, він ґрунтується на тому, що мати ухиляється від його виховання, не піклується про стан здоров'я та духовний розвиток.

Однак такий висновок не містить посилань на конкретні факти та обставини

ухилення ОСОБА_4 від своїх батьківських обов'язків щодо сина ОСОБА_6, оскільки ґрунтується на актах від 19.03.2015 та від 17.06.2015 обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї за адресою: АДРЕСА_3, доповідної від 10.09.2015 КЗОЗ БРР « Балаклійський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» амбулаторії загальної практики сімейної медицини №2 щодо незадовільних умов проживання сім'ї.

Між тим в цьому висновку не надано належної оцінки акту від 02.11.2015 обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї за адресою: АДРЕСА_3, в якому зазначено, що санітарний стан у приміщенні задовільний, приготований обід, діти забезпечені одягом по сезону.

Також висновок органу опіки та піклування не містить відомостей про обстеження житлово-побутових умов сім'ї за новою адресою її проживання: АДРЕСА_1, тобто такий висновок є неповним і тому не відповідає вимогам ч. 5 ст. 19 СК України.

У зв'язку з вищезазначеним застосування до відповідача ОСОБА_4 адміністративної відповідальності за ухилення її від батьківських обов'язків на підставі постанови судді Балаклійського районного суду Харківської області від 11.08.2015 за обставини, викладені у акті від 17.06.2015 обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї за адресою: АДРЕСА_3, не може само по собі бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина ОСОБА_6

Як вбачається з акту від 19 лютого 2016 року обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї за адресою: АДРЕСА_1, у ОСОБА_6 є власна кімната, яка має необхідні для дитини меблі для занять та відпочинку, родина забезпечена продуктами харчування, одягом.

Зазначене свідчить, що відповідач із сім'єю змінює ставлення до своїх дітей.

Будь-яких об'єктивних даних про те, що ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями, перебуває у зв'язку з цим на обліку, матеріали справи не містять.

Посилання ОСОБА_3 та його представника в суді апеляційної інстанції на те, що відповідач не змінила свого ставлення до своїх батьківських обов'язків і після зміни місця проживання, що також зазначено і в поясненнях на апеляційну скаргу представника Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області,

не були предметом розгляду суду першої інстанції, тому відповідно до вимог ст.. 303 ЦПК України не можуть бути предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини та водночас і санкція за протиправну винну поведінку батьків щодо дитини і є крайньою мірою відповідальності батьків.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції на підставі вказаної норми права і наданих сторонами доказів та їх оцінки, відповідно до ст.. 212 ЦПК України зроблений обґрунтований висновок про необхідність застосування до ОСОБА_4 судового попередження щодо можливого позбавлення батьківських прав у разі продовження протиправної поведінки щодо інтересів та прав сина ОСОБА_6

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому колегія суддів відповідно до вимог ст.. 308 ЦПК України відхиляє доводи апеляційної скарги, оскільки вони не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 15 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: