Ухвала

іменем україни

13 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «МегаПоліс» до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на рішення апеляційного суду Київської області від

10 вересня 2015 року,

встановила:

У лютому 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Поліс» (далі - ПрАТ «СК «Мега-Поліс») звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 8 травня 2013 року між

ПрАТ «СК «Мега-Поліс» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом страхування якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1, страхова сума згідно вказаного договору страхування становить 195 000 грн. 4 вересня 2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Того ж дня ОСОБА_4 повідомила страховика про настання страхового випадку. Винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано ОСОБА_3 Цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, застраховано у приватному акціонерному товаристві «Київський страховій дім» (далі - ПрАТ Київський страховій дім»).

Позивачем було сплачено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу та вартість автотоварознавчого дослідження пошкодженого транспортного засобу на зальну суму 42 042,68 грн.

Ураховуючи викладене, просило стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» на свою користь 41 472, 68 грн страхового відшкодування та 243, 60 грн судового збору, а з ОСОБА_3 570 грн вартості проведеного автотоварознавчого дослідження та 78,98 грн витрат за відправлення телеграми.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь

ПрАТ «Страхова компанія «Мега-Поліс» суму страхового відшкодування у розмірі 41 472,68 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 10 вересня

2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру страхового відшкодування, який підлягає стягненню з ПрАТ «Київський страховий дім», а саме зменшено суму з 41 472,68 грн до 40 972, 68 грн. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПрАТ «Київський страховий дім»просить скасувати рішення апеляційного суду в частині стягнення з нього суми страхового відшкодування, у цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У іншій частині судові рішення не оскаржено, тому не перевіряються судом касаційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції про стягнення з

ПрАТ «Київський страховий дім» страхового відшкодування, апеляційний суд виходив із того, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, який є винним у скоєнні ДТП, застрахована ПрАТ «Київський страховий дім», а позивачем виплачено страхове відшкодування за договором майнового страхування, тому до нього у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник ОСОБА_4 має до ОСОБА_3, як особи, відповідальної за завдані збитки. Змінюючи розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню з ПрАТ «Київський страховий дім», судом апеляційної інстанції враховано суму франшизи.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна з огляду на наступне.

Установлено, що 4 вересня 2013 року мало місце ДТП за участю автомобіля марки Mitsubishi Outlander, державний номерний

знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, та автомобіля марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 вересня 2013 року ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно із договором добровільного страхування наземного транспорту від 8 травня 2013 року, укладеного між ПрАТ «СК «Мега-Поліс» та ОСОБА_4, остання застрахувала майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1

Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3 на час вчинення ДТП було застраховано ПрАТ «Київський страховий дім», що підтверджується полісом від 22 лютого 2013 року.

Згідно із звітом від 20 вересня 2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Mitsubishi Outlander, державний номерний знак

НОМЕР_1, становить 42 036,31 грн.

Відповідно до рахунку-фактури ФОП ОСОБА_6 від 2 жовтня 2013 року вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу складає 41 472,68 грн.

Статтею 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до вимог п. 22.1.ст. 22 вказаного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що достраховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Установлено, що ПрАТ «СК «Мега-Поліс» на користь

ОСОБА_4 було сплачено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу та вартість автотоварознавчого дослідження пошкодженого транспортного засобу на загальну суму 42 042,68 грн.

Частинами 1, 2 ст.15 ЦПК України визначено, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У справі, яка переглядається, ПрАТ «СК «Мега-Поліс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ПрАТ «Київський страховий дім» про стягнення кошти в порядку регресу, понесених ним унаслідок виплати страхувальнику (ОСОБА_4)страхового відшкодування.

Разом із тим, відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 березня 2016 року № 6-2307цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Отже у справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій помилково прийняли до розгляду та розглянули спір по суті між юридичними особами ПрАТ «СК «Мега-Поліс» до ПрАТ «Київський страховий дім», який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від

11 червня 2015 року в частині позовних вимогприватного акціонерного товариства «Страхова компанія «МегаПоліс» до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу та рішення апеляційного суду Київської області від 10 вересня 2015 року скасувати, провадження у справі в цій частині закрити.

Роз'яснити, що спір у цій частині підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська