Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/737/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Майстер І. П.
Доповідач Потапенко В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.04.2016 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

суддів - Черненко В.В., Чорнобривець О.С.

секретар - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.01.2016 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП , -

ВСТАНОВИЛА :

04.11.2015 року ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП та остаточно просила стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки у розмірі 298567,25 гривень та вартість проведених експертних досліджень в сумі 1300 гривень 00 копійок. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.01.2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди кошти в сумі 298 567 гривень 25 копійок та судові витрати на загальну суму 2972,67 (дві тисячі дев'ятсот сімдесят дві ) гривні 67 копійок. В решті позовних вимог відмовлено. Зобовязано ОСОБА_3 передати ОСОБА_2 залишки автомобіля " RENAULT MAGNUM сідловий тягач-Е д/н НОМЕР_1 та напівпричепа марки ПР, модель Orthaus, тип н/причіп Фургон-Е, реєстраційний номер НОМЕР_2 після сплати ним 298 567,25 гривень.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.01.2016 року і відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог , з підстав , передбачених ст. 309 ЦПК України. Судом першої інстанції встановлено і сторонами не оспорюється , що ОСОБА_3 є власником автомобіля марки RENAULT модель MAGNUM тип сідловий тягач-Е д/н НОМЕР_1 та напівпричепа марки ПР, модель Orthaus, тип н/причіп Фургон-Е, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 Згідно листа Регіонального сервісного центру в Кіровоградській області, за даними НАІС ДДАІ МВС України, за позивачем зареєстровано на праві власності вантажний автомобіль марки RENAULT модель MAGNUM тип сідловий тягач-Е д/н НОМЕР_1 та напівпричіп марки ПР, модель Orthaus, тип н/причіп Фургон-Е, реєстраційний номер НОМЕР_2 Згідно звіту № 225/13 про оцінку автомобіля RENAULT MAGNUM 440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного 14.10.2013 року суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля RENAULT MAGNUM 440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 09.10.2013 року складає: 164854,25 гривень. Ринкова вартість КТЗ - 164854,25 гривень ( а.с.7-30). Відповідно до постанови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2013 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 14.07.2013 року о 00 год. 40 хв. по а/д Стрий - Кіровоград - Знам'янка 730 км. керуючи автомобілем RENAULT , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзджої частини та допустив перевертання автомобіля Рено від чого автомобіль отримав пошкодження, таким чином порушив п. 13.1 ПДР України. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого за ст.124 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Свідок ОСОБА_5 надав суду показання, що коли сталося ДТП, він на той час працював на батька позивачки ОСОБА_6 за письмовим трудовим договором. Дочка ОСОБА_3 жодного відношення до цих відносин не має. Аналогічно на ОСОБА_6 працював і ОСОБА_2 Щодо факту укладення ОСОБА_2 трудових договорів йому нічого не відомо. Крім того, після того як сталося ДТП, він під'їхав на місце і був там присутнім. Події ДТП він не бачив. На місці ДТП автомобіль RENAULT MAGNUM погрузили у пошкоджений напівпричіп, яким доставлявся до місця призначення. Суттєвих ушкоджень напівпричепа він не бачив. Під час огляду стану напівпричепа на фототаблицях долучених до звіту № 002-14 про експертну оцінку напівпричепа складеного 31.01.2014, не зміг надати відповідь чи саме цей причіп потрапив у ДТП.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції з посиланням на ст. 22, 386, 395, 398, 1187 ЦК України дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову , разом із тим вважає, що судом при розгляді даної справи застосовано норми матеріального права , які не регулюють спірні правовідносини, що є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення.

З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини регулюються ст. 22, 1166, 1192 ЦК України , і доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав для застосування ст. 1187 ЦК України є обгрунтованими. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як вбачається із матеріалів справи , відповідно до постанови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2013 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 14.07.2013 року о 00 год. 40 хв. по а/д Стрий - Кіровоград - Знам'янка 730 км. керуючи автомобілем RENAULT , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзджої частини та допустив перевертання автомобіля Рено від чого автомобіль отримав пошкодження, таким чином порушив п. 13.1 ПДР України. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого за ст.124 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Таким чином наведені вище факти свідчать про те, що у діях відповідача наявні всі підстави , за яких може наставати відповідальність за шкоду, заподіяну майну позивача. Як під час розгляду справи у суді першої інстанції , так і у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не надав доказів того, що шкоду майну позивача завдано не з його вини. У судовому засіданні апеляційного суду відповідач погодився з тим, що внаслідок його дій було пошкоджено автомобіль RENAULT , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та з розміром заподіяної шкоди у сумі 164854,25 гривень і ці обставини доказуванню не підлягають. З досліджених у судовому засіданні матеріалів адміністративної справи встановлено, що з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 ознайомлений, згоден. З схеми місця ДТП вбачається, що автомобіль знаходиться за межами проїжджої частини та позначений під № 1 як єдине ціле, без розмежування на тягач та напівпричіп. Разом із тим з змісту протоколу та особистого пояснення ОСОБА_2 встановлено , що у момент ДТП він керував автомобілем марки RENAULT модель MAGNUM тип сідловий тягач-Е д/н НОМЕР_1 та напівпричіпом марки ПР, модель Orthaus, тип н/причіп Фургон-Е, реєстраційний номер НОМЕР_2. Згідно запису у схемі місця ДТП розділ « Перелік видимих ( зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП» зазначено - Деформація кузова, що підтвердив своїм підписом і відповідач. Про те, що внаслідок ДТП автомобілю завдано пошкоджень у вигляді деформації кузова , зазначено у постанові Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2013 року. Посилання відповідача на те, що у схемі ДТП не зазначено ушкоджень напівпричепу , оскільки зазначено як «Деформація кузова» є необгрунтованим, так як напівпричіп по відношенню до кабіни автомобіля є саме кузовом. Такої складової як «кузов» сам тягач не має. З особистого пояснення ОСОБА_2, наявного в матеріалах адміністративної справи та в матеріалах цивільної справи встановлено , що у момент ДТП він керував автомобілем марки RENAULT модель MAGNUM тип сідловий тягач-Е д/н НОМЕР_1 та напівпричепом марки ПР, модель Orthaus, тип н/причіп Фургон-Е, реєстраційний номер НОМЕР_2, а не будь-яким іншим напівпричепом. Таким чином факт пошкодження напівпричепу марки ПР, модель Orthaus, тип н/причіп Фургон-Е, реєстраційний номер НОМЕР_2 саме внаслідок ДТП 14.07.2013 року , винним у якому визнано ОСОБА_2 є доведеним.

Є нічим непідтвердженими у зв'язку із зазначеними обставинами , доводи скарги про те, що після ДТП і до 31.01.2014 року вищезазначений напівпричіп міг бути ще пошкодженим внаслідок іншої ДТП. Як вбачається із матеріалів справи напівпричіп має відповідну реєстрацію, реєстраційні номери , а тому інша ДТП із зазначеним напівпричепом підлягала обов'язковому документуванню. Доказів того, що з моменту ДТП 14.07.2013 року і до моменту огляду напівпричепу 31.01.2014 року з участю даного напівпричепу відбулася ДТП суду не надано.

Згідно звіту № 002-14 про експертну оцінку напівпричепу складеного 31.01.2014 року ФОП ОСОБА_7 встановлено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ марки напівпричіп-фургон Orthaus, реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження з автотоварознавчої точки зору станом на 03.01.2014 року складає: 193369,17 гривень. Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ марки напівпричіп-фургон Orthaus, реєстраційний номер НОМЕР_2 визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження станом на 03.01.2014 року складає 133713,53 гривень. Ринкова вартість КТЗ напівпричіп-фургон Orthaus, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент пошкодження - 133713,53 гривень ( а.с. 33- 63). У звіті зазначено, що під час візуального огляду та органометричного дослідження встановлено, що у КТЗ внаслідок ДТП та механічного контакту у взаємодії некерованих сил під час перекидання виникли порушення геометричних розмірів форм з послідуючим пошкодженням, деформацією, затисненням, скрученням, переломами, розривами, подряпинами, вм'ятинами складників причепу: рама причепу (скручення), переломи, каркас кузову причепу з розривами поперечних та продольних штанг (скручення, перелом), балок та направляючих сендвич панелей, підлога кузову (деформація скручення), направляючі та поперечини траверси тенту (перелом, розриви), тент (розриви полотна), сендвич - панелі передка (розрив), майданчик оглядовий в передній частині (деформація, перелом профільних та трубчатих складників), сендвич панелі лівого борту кузову (перелом, вм'ятини), сендвич панелей правого борту кузову, складники підвісок системи амортизації та вирівнювання. Кузов та рама отримали перекіс та скручення.

З оглянутих у судовому засіданні фотографій з місця ДТП, відзнятих позивачкою ОСОБА_3 14.07.2013 року вбачається, що автомобіль разом із напівпричепом знаходяться за межами проїжджої частини : тягач стоїть на колесах, кабіна зім'ята напівпричепом , а напівпричіп перебуває у перевернутому стані. Відповідність розташування тягача та напівпричепу і відповідність фотографій ДТП 14.07.2013 року підтвердив у судовому засіданні і відповідач ОСОБА_2 Таким чином , ушкодження напівпричепу , зафіксовані у звіті відповідають запису у схемі місця ДТП - деформація кузова. Ушкоджень, які б виходили за межі отриманих внаслідок ДТП 14.07.2013 року ушкоджень у звіті не зафіксовано. Про те, що експертом ФОП ОСОБА_7 оглядався саме той напівпричіп, який було ушкоджено внаслідок ДПТ 14.07.2013 року, свідчить відповідність реєстраційних номерів напівпричепів - ВА 9820 ХХ ( ас. 53) ; відповідність номера шасі на оглянутому напівпричепі номеру шасі у свідоцтві про реєстрацію КТЗ ( ас. 52-53, 60) Незгода з переліком зафіксованих у звіті ушкоджень напівпричепу могла бути підтверджена тільки висновком відповідної судової експертизи, але відповідач такого клопотання у суді першої інстанції не заявляв.

Доводи апеляційної скарги стосовно того , що позивач відмовилася від вимог про стягнення з відповідача коштів на відшкодування збитків спростовуються матеріалами справи. Як зазначено у позовній заяві , позивач просила стягнути з ОСОБА_2 298567, 25 грн. відшкодування матеріальної шкоди з посиланням на ст. 11,16,22,23, 1166, 1167,1187 ЦК України. ( ас. 3-5) У поданій заяві від 15.12.2015 року позивач відмовилася від позовних вимог про стягнення моральної шкоди з відповідача , але не відмовилася від вимог про стягнення матеріальних збитків у сумі 298567,25 грн., при цьому посилалася на ст. 22, 1212 ЦК України. ( ас. 100-1-2)

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" роз'яснено , що оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Таким чином , суд не обмежений при прийнятті рішення застосувати саме ту правову норму , яка регулює спірні правовідносини , а не ту, яку зазначив позивач , що не є виходом за межі позовних вимог.

Є необгрунтованими доводи скарги щодо наявності між відповідачем та батьком позивачки ОСОБА_6 трудових правовідносин, оскільки ці доводи ніякими доказами не підтверджено. Крім цього слід зазначити , що встановлення таких обставин не впливає на правові наслідки порушеного спору , оскільки для застосування норм КЗпП при відшкодуванні заподіяної шкоди повинен бути доведений факт існування трудових правовідносин між позивачем, як власником транспортних засобів , та відповідачем.

Не мають будь якого правового значення і доводи скарги про те, що реєстраційні документи на транспортні засоби відповідачу передав батько позивачки, а не сама позивачка. Відповідно до п.2.2 ПДР України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Встановлено, що відповідач добровільно, без будь якого примусу керував транспортними засобами, мав при собі реєстраційні документи на транспортні засоби , законність таких дій позивачем не оспорюється, а тому відповідач на законних підставах керував наданими йому у користування транспортними засобами та повинен був усвідомлювати наслідки пошкодження транспортних засобів. Вина саме відповідача у пошкодженні належних позивачу транспортних засобів є доведеною, саме внаслідок його протиправних дій , а саме порушення ПДР сталася ДТП, внаслідок ДТП пошкоджені належні позивачу транспортні засоби та заподіяно матеріальну шкоду , між його діями на наслідками у вигляді пошкоджень транспортних засобів існує прямий причинний зв'язок.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України зурахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки відповідно до звітів про оцінку автомобіля марки RENAULT модель MAGNUM тип сідловий тягач-Е д/н НОМЕР_1 та напівпричіпа марки ПР, модель Orthaus, тип н/причіп Фургон-Е, реєстраційний номер НОМЕР_2 вартість відновлювальних робіт перевищує залишкову вартість транспортних засобів, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення кошти , які відповідають ринковій вартості транспортних засобів , тобто 298567,25 гривень ( 164854,25 + 133713,53 ). У зв'язку із стягненням з відповідача матеріальної шкоди , яка дорівнює ринковій вартості транспортних засобів , після її повної оплати, позивач повинна передати залишки автомобіля та напівпричепа відповідачу. Виходячи з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку , що судом першої інстанції постановлено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права , що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення. Керуючись ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, ст.ст. 88, 303, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково. Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.01.2016 року скасувати та ухвалити нове рішення. Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди кошти в сумі 298 567 гривень 25 копійок та судові витрати на загальну суму 2972,67 (дві тисячі дев'ятсот сімдесят дві ) гривні 67 копійок.

Зобовязати ОСОБА_3 передати ОСОБА_2 залишки автомобіля " RENAULT MAGNUM сідловий тягач-Е д/н НОМЕР_1 та напівпричіп марки ПР, модель Orthaus, тип н/причіп Фургон-Е, реєстраційний номер НОМЕР_2 після сплати ОСОБА_2 298 567,25 гривень.

В решті позовних вимог відмовити. Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :