АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/285/16 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоІгнатенко П.Я.
Суддів:Воронцової Л.П.
Стародубця М.П.
СекретарПісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 19 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління освіти і науки Херсонської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 06 лютого 2007 року він призначений директором Дитячо-юнацької спортивної школи №1 наказом Управління освіти і науки Херсонської обласної державної адміністрації від 31 січня 2007 року №25-К. В січні 2013 року Управління освіти та Управління у справах сім'ї, молоді та спорту ХОДА реорганізовано у Департамент освіти і науки, молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації (далі - Департамент) шляхом злиття з Управлінням освіти і науки ХОДА. 28 травня 2013 року наказом Департаменту №4121 його звільнено з роботи із займаної посади за п.1 ст.40 КЗпП України.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 08 липня 2014 року стягнуто з Департаменту на користь ОСОБА_5 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період із 17 січня 2013 року по 28 травня 2013 року в сумі 8 806,16 грн., компенсацію за час невикористаної щорічної відпустки за період із 23 червня 2011 року по 28 травня 2013 року в сумі 4 603,22 грн., та вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку в сумі 2101,47 грн. Зазначені в рішенні суду суми, що підлягали виплаті при розрахунку 28 травня 2013 року фактично виплачені відповідачем лише 08 серпня 2014 року.

В зв'язку з чим, на підставі ст.116 КЗпП України, позивач просив суд стягнути з Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації середній заробіток за 305 робочих днів затримки остаточного розрахунку в сумі 30 521,35 грн.

Рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 19 листопада 2015 року у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 06 лютого 2007 року ОСОБА_5 призначений директором Дитячо-юнацької спортивної школи №1 наказом Управління освіти і науки Херсонської обласної державної адміністрації від 31 січня 2007 року №25-К.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово був звільнений та поновлений на роботі.

Наказом № 26-к від 12 липня 2012 року позивача звільнено з займаної посади. Рішенням суду зазначене звільнення було визнано незаконним та його поновлено на роботі з 11 липня 2012 року.

Наказом № 412 від 20 вересня 2013 року ОСОБА_5 звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з посади директора дитячо-юнацької спортивної школи №1 з 28 травня 2013 року (дати держаної реєстрації припинення юридичної особи ДЮСШ№1).

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 08.07.2014 року скасовано рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 01.04.2014 року та ухвалено нове рішення. На користь ОСОБА_5 стягнуто з Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Херсонської облдержадміністрації 8806,16 грн. - середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 17.01.2013 р. по 28.05.2013 р., компенсацію за час невикористаної щорічної відпустки за період з 23.06.2011 року по 28.05.2013 р. та вихідну допомогу (а.с.74). Вказане рішення апеляційного суду виконано 08.08.2014 року.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_5 обґрунтовував свої позовні вимоги про стягнення на свою користь середнього заробітку тим, що з ним несвоєчасно проведено розрахунок на підставі рішення суду від 08.07.2014 року.

Разом з тим, зазначене рішення апеляційного суду від 08.07.2014 року, яке було підставою для виплат, за затримку яких позивач просить в даній справі стягнути середній заробіток, скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.04.2015 року та направлено справу на новий розгляд до апеляційного суду. За результатами розгляду ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 30.03.2016 року залишено без змін рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 01.04.2014 року про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 щодо виплат середнього заробітку, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги (а.с.272-276).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається безпідставність виплати сум, з приводу несвоєчасності проведення яких позивачем заявлено позовні вимоги. Отже, підстав для задоволення позову не вбачається.

Окрім того, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_5 був звільнений наказом від 20.09.2013 року з 28.05.2013 року за п.1 ст. 40 КЗпП України через неможливість його поновлення на роботі в зв'язку з ліквідацією ДЮСШ №1, що має іншу правову природу та не є підставою для виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідно до ст.117 КЗпП України.

За таких обставин, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо незаконності рішення суду, висновки суду не спростовують та не містять посилань на нові докази, які б давали підстави для його зміни або скасування.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, то підстав для їх скасування немає.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5,- відхилити.

Рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 19 листопада 2015 року,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

М.П.Стародубець