Справа № 291/264/16-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2016 року

Ружинський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого - судді Руденко З.Б.,

за участю секретаря Гладишко Н.А.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання їхньої неповнолітньої дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 800 грн.щомісячно.

Крім того, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення їхньою донькою 3-х річного віку, мотивуючи це тим, що вона здійснює догляд за вказаною малолітньою дитиною, а тому не має змоги працювати і, відповідно, утримувати себе.

В суді позивачка свої позовні вимоги підтримала, пояснивши, що відповідач офіційно не працює, однак є працездатним має доходи від ведення підсобного господарства, а тому може платити аліменти на дитину та на її утриманні в тому розмірі, який зазначено в позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги визнав частково. Вважає, що оскільки він ніде не працює, не веде підсобного господарства, має хворобу зору, тому може сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі не більшому ніж 350 грн. на місяць і не може з цих же підстав сплачувати аліменти на утримання позивачки.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з свідоцтва про народження та не заперечується сторонами.

2

Відповідно до ст.180, п.3 ст.181, п.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу(заробітку).

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК, роз'яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною .1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наявними у справі доказами підтверджується, що відповідач з 2009 року по даний час ніде не працює.

Таким чином аліменти на утримання неповнолітньої дитини, на думку суду, повинні відповідачем сплачуватись в твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру таких аліментів суд враховує, що відповідач інших утриманців крім своєї малолітньої доньки ОСОБА_3, 2015року народження, не має, є працездатним, хоча і має хворобу зору.

Судом також встановлено , що малолітня дитина, яка на даний час не досягла річного віку, проживає разом з позивачкою, яка проводить догляд за нею і, відповідно, в зв'язку з цим ніде не працює.

Крім вказаних обставин, суд також при вирішенні питання щодо розміру аліментів, враховує те, що у відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

А тому, виходячи із засад рівності прав та обов'язків обох батьків відносно неповнолітніх дітей, та з врахуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" для дитини віком до 6-ти років, який складає, починаючи з 01 січня 2016 пo 30 квітня - 1167 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1228 грн., з 01 грудня 2016 року - 1313 грн. в місяць, а також, враховуючи матеріальне положення кожного з батьків, суд вважає, що розмір аліментів, які відповідач повинен сплачувати на утримання своєї малолітньої дитини, на даний час з врахуванням засад розумності, повинен складати 700 грн. щомісячно.

Суд вважає, що та обставина, що позивач, будучи працездатним, тривалий час ( з 2009 року) ніде не працює, не може бути підставою для визнання його особою, яка неспроможна сплачувати аліменти на утримання своєї єдиної малолітньої дитини в розмірі 700 грн. на місяць.

З врахуванням викладенного, позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини суд задовільняє частково у вищевказаному розмірі.

Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Вирішуючи позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання позивачки суд враховує наступне.

3

Відповідно до вимог ст. 21, 84 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Сторони в судовому засіданні пояснили, що ніколи спільно не проживали і в зареєстрованому шлюбі не перебували.

За таких обставин відсутні правові підстави на застосування положень ст.84 СК України та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку.

А тому з цих підстав у задоволенні зазначеної позовної вимоги суд відмовляє.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 180, п.3 ст.181, ст.182, п.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 60, 88,209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Білилівка Ружинського району Житомирської області, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 700грн. (Сімсот гривень) щомісячно, починаючи з 14.03.2016 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Білилівка Ружинського району Житомирської області, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. (П'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя З. Б. Руденко.