Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Кисленко О.М.

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення коштів з ОСОБА_4, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 19 березня 2014 року близько 13 год. 55 хв. на перехресті вул. Благовісна та вул. Чехова м. Черкаси він став учасником дорожньо-транспортної пригоди за участю його автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Згідно висновку автотоворознавчої експертизи, пошкодження автомобіля Volkswagen Touareg під час дорожньо-транспортної пригоди становить 446 378 грн. 30 коп. За результатами розгляду кримінального провадження Придніпровським районним судом м. Черкаси, 28 вересня 2015 року ОСОБА_4, звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження закрито. У даному кримінальному провадженні він був залучений як свідок, цивільний позов не заявляв, тому шкоду за пошкодження транспортного засобу і моральну шкоду, як власнику тарнспортного засобу, йому не відшкодовано. Оскільки відповідач не застрахував цивільну відповідальність перед третіми особами, яка є обовязковою, він звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування шкоди заподіяної транспортному засобу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та отримав кошти у розмірі 50 000 грн. Просить суд стягнути з відповідача залишок невідшкодованої йому матеріальної шкоди у розмірі 396 378 грн. 30 коп.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позові.Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, так як за результатами судової автотехнічної експертизи № 738/14-23 зроблено висновок, що у даній дорожній обстановці, він повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, а відповідач відповідно до вимог дорожнього знаку 2.1 «Доти дорогу» та вимог п. 16.11 ПДР України. Проте, вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, у позивача не було можливості, що також підтверджується експертним висновком.

Відповідач у судове засідання не зявився, надіславши заперечення проти позовних вимог, у яких вказав, що п. 12.3 ПДР України встановлено, що «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди». У ході кримінального провадження не перевірялося чи була у позивача можливість безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, якою був його автомобіль. Також вважає, що оскільки його вину вироком суду не встановлено, то просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, вважаючи, що згідно матеріалів кримінального провадження є вина і позивача, а моральну шкоду можливо стягувати з особи лише за наявності її вини.

Суд заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

19 березня 2014 року близько 13 год. 55 хв. на перехресті вул. Благовісна та вул. Чехова м. Черкаси позивач став учасником дорожньо-транспортної пригоди за участю його автомобіля НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САА038270 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням відповідача, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи № 017/14 вартість матеріального збитку, який спричинений автомобілю Volkswagen Touareg становить 446 378 грн. 30 коп.

28 вересня 2015 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкасивідповідача звільнено від кримінальної відповідальності, за ч. 1 ст. 286 КК України, у звязку з примиренням обвинуваченого із потерпілою, а кримінальне провадження закрито. Позивач у даному кримінальному провадженні був залучений як свідок, цивільний позов не заявляв, тому суд вважає, що заявлені позивачем вимоги до відповідача щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, як власнику автомобіля, є правомірними, оскільки відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, яка заподіяна неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності чи інше) володіє транспортним засобом, використання якого утворює підвищену небезпеку. Такою особою є відповідач.

Так, згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 738/14-23 від 28 квітня 2014 року водій автомобіля НОМЕР_2 , тобто відповідач по справі, повинен був діяти відповідно до вимог дорожнього знаку 2.1. "Дати дорогу" та вимог п.16.11 Правил дорожнього руху України. У причинному звязку з виникненням ДТП, з технічної точки зору, знаходились невідповідність дій водія автомобіля НОМЕР_2 - відповідача по справі, вимогам дорожнього знаку 2.1 Дати дорогу та п.16.11 Правил дорожнього руху України.

За таких обставин, суд вважає, що експертом встановлено причинний зв'язок між ДТП та її наслідками, внаслідок дій відповідача.

Також, указане встановлено ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси про закриття кримінального провадження від 28 вересня 2015 року, згідно мотивувальної частини якої кримінальне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 286 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Посилання відповідача у своїх письмових поясненнях щодо того, що згідно матеріалів кримінального правопоругшення є вина позивача, не відповідає дійсності, оскільки за кермом була інша особа, а не позивач по справі. Також, позивач не заявляв вимог про стягнення моральної шкоди, тому відповідач безпідставно посилається у своїх запереченнях на норми закону щодо відшкодування моральної шкоди, за наявності вини особи, яка має її відшкодовувати. Крім того, питання щодо вини особи, яка була за кермом Daewoo Sens у порушенні ПДР України судом не встановлювалася, оскільки відповідачем не заявлялося у даній справі будь-яких клопотань щодо проведення відповідних судових експертиз.

Оскільки відповідач свою цивільну відповідальність перед третіми особами не застрахував, позивач звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування йому матеріальної шкоди, завданою ДТП.

Згідно листа МТСБ України № 3/1-05/32847 від 28 листопада 2015 року позивач отримав відшкодування шкоди заподіяної транспортному засобу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 50 000 грн.

За таких обставин невідшкодованою залишилася сума матеріальної шкоди у розмірі 396 378 грн. 30 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3963 грн. 78 коп.

На підставі ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 88, 213, 215, ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 396 378 грн. 30 коп. та судовий збір сплачений позивачем при подачі позову у розмірі 3963 грн. 78 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Суддя: ОСОБА_1