АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/5396/16 Головуючий у 1 інстанції - Лазаренко В.В.
Доповідач - Панченко М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 квітня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

Головуючого - Панченка М.М.

Суддів - Побірченко Т,І., Барановської Л.В.

При секретарі - Куркіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 28 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» про виплату страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» (далі - ПрАТ «СК» «Арсенал страхування») і просила винести рішення, яким стягнути з відповідача, як страховика, на свою користь страхову виплату у сумі 91.866 грн.29 коп. у зв»язку з пошкодженням належного їй, як страховику, автомобіля «Ford Fiesta» державний номер НОМЕР_2, у відповідності з договором добровільного страхування наземного транспорту, укладеного сторонами за №70/14-ТЦ5 від 28.02.2014 року.

Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 28 січня 2016 року позов задоволено /а.с.74-78/.

Судовим рішенням стягнуто з ПрАТ «СК» «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у сумі 91.866 грн.29 коп.

Вирішене питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «СК» «Арсенал страхування», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 28 січня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову у позові у повному обсязі /а.с.104-106/.

Скаржник послався на те, що застрахований автомобіль, у відповідності до умов страхового договору та згідно висновку автотоварознавчого дослідження автомобіль позивача є фізично знищеним, оскільки ринкова вартість автомобіля до ДТП визначена у сумі 37.570 грн., а розмір відновлювального ремонту склав 101.445 грн.12 коп. У в»язку з цим, відшкодування шкоди повинно бути вирішене на підставі ст.30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Рішення суду підлягає зміні в частині мотивування, а в решті залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено, що 28.02.2014 року за №70/14-ТЦ5 між сторонами ПрАТ «СК» «Арсенал страхування» та ОСОБА_3 укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого був застрахований належний позивачці автомобіль «Ford Fiesta» державний номер НОМЕР_2 терміном на один рік на страхову суму 135.990 грн.

Зазначене свідчить, що між сторонами виникли відносини договору страхування, відповідно до яких, в силу ст.979 ЦК України, одна сторона страховик зобов"язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначити у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.988 ЦК України та ст.20 Закону України «Про страхування» слідує, що страховик зобов»язаний на умовах договору страхування при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як слідує із матеріалів справи, 10.01.2015 року на автодорозі Круглик-Іванковичі в Києво-Святошинському районі Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої застрахований автомобіль позивачки зазнав механічних пошкоджень, що є страховим випадком в силу договірних умов.

Указані обставини доведені судом першої інстанції і сторонами не заперечуються.

Встановлено, що згідно рахунку (кошторису) №1019530 від 24.01.2015 року, виконаного спеціалізованим підприємством «Віннер автомобілів» відновлювальна вартість пошкодженогоавтомобіля «Ford Fiesta» державний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, становить 181.435 грн.99 коп.

А, відповідно до Звіту автотоварознавчого дослідження за №3169 від 24.02.2015 року, виконаного автотоварознавцем ФОП ОСОБА_5, розмір матеріального збитку завданого позивачці ОСОБА_3, з урахуванням фізичного зносу запчастин, без врахування втрати вартості товарного вигляду, та без врахування ПДВ становить 96.037 грн.63 коп.

На підставі цього ж Звіту визначено, що ринкова вартість автомобіля НОМЕР_2 на час укладання Договору страхування становила 377.915грн.01 коп.

Ремонтне підприємство «Автогарант» листом від 19.03.2015 року за №1903/1 повідомило відповідача, що сума ремонту автомобіля НОМЕР_2 що належить ОСОБА_3, згідно рахунку-фактури ККК00001612/ККС00001718 від 19.03.2015 року, складає 91.866 грн.29 коп.

Саме цю суму матеріального збитку, яка не перевищує розмір страхової суми -135.990 грн., просила стягнути позивачка.

В рішенні суду першої інстанції, без будь-якої аргументації, зазначено, що при визначенні вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля суд надає перевагу Звіту за №3169 від 24.02.2015 року, виконаного автотоварознавцем ФОП ОСОБА_5, в порівнянні з розрахунком, виконаним підприємством «Форд Віннер».

Між тим, згідно пункту 17.1 Договору страхування сторонами обумовлено, що умови виплати страхового відшкодування враховують лише висновки виконані на базі авторизованих станцій технічного обслуговування. А, згідно п.27.11.1 Договору страхування авторизованою СТО є та станція технічного обслуговування, яка уповноважена здійснювати ремонт та обслуговування транспортного засобу певної марки, згідно вимог заводу-виробника за цінами офіційного дилера.

Отже, оскільки авторизованою станцією технічного обслуговування автомобілів марки «Форд» є підприємство «Форд Віннер», у зв»язку з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відкинув висновок цієї СТО в частині визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля позивачки, у сумі 181.435 грн.99 коп.

В силу ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахування вимог ЦК, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

А, згідно ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Отже, колегія суддів вважає, що обгрунтованим є визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля позивачки у розмірі 181.435 грн.99 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції також безаргументовано відхилив посилання відповідача в тій частині, що в силу п.31.5 Договору страхування автомобіль позивачки є фізично знищеним.

Між тим, в силу п.31.5 Договору страхування повна загибель застрахованого транспортного засобу настає у випадках, коли вартість відновлення пошкодженого авто: 1) перевищує 75% його дійсної вартості на момент укладання договору, або 2) коли вартість відновлення пошкодженого ТЗ перевищує різницю між страховою сумою та вартістю залишків транспортного засобу. При цьому вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків щодо таких залишків (зокрема,: онлайн-аукціон з продажу автомобіля).

Оскільки, відповідно до проведеного підприємством «Форд Віннер» онлайн-аукціону, залишкова вартість пошкодженого автомобіля визначена у розмірі 173.000 грн., у відповідності з договірними умовами сторін (п.31.5) пошкоджений автомобіль позивачки належить визнати фізично знищеним, відповідно до розрахунку:

1) 173.000 грн. -135.990 грн. =37.010 грн.;

2) 181.435 грн.99 коп. > 37.010 грн.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі заперечуючи задоволенню позовним вимогам, при визначенні розміру страхової суми, яка, на його думку, належала б до виплати страхувальнику при повній загибелі транспортного засобу, помилково керується п.27.8.2 Договору страхування, не звернувши увагу, що цим пунктом визначений порядок нарахування страхового відшкодування при повній загибелі транспортного засобу у разі відмови Страховика від пропозиції Страхувальника передати йому свої права на застрахований автомобіль, з метою отримання страхового відшкодування у повному розмірі.

Але, оскільки Страхувальник не звертався до Страховика з заявою про прийняття останнім майнових прав на застрахований автомобіль, тому, при визначенні розміру страхової суми, яка належала б до виплати страхувальнику при повній загибелі транспортного засобу, належить керуватись п.27.22. згідно якого, у разі, коли за результатами експертизи при настанні страхового випадку виявиться, що страхова сума на момент укладання цього договору становить певну частку дійсної вартості ТЗ на момент укладання Договору, яку розрахував експерт (тобто, страхова сума менше дійсної вартості), страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків. При цьому, франшиза вираховується після застосування указаної умови пропорційності до визначених згідно п.27.10, п.27.11 Договору збитків.

Тобто, указаний порядок визначення розміру страхового відшкодування при повній загибелі транспортного засобу, який передбачений п.27.10, п.27.11 Договору страхування узгоджується з п.30.1 ст.30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію ТЗ з місця ДТП.

Таким чином, дійшовши висновку, що в силу п.31.5 Договору страхування, автомобіль позивачки дійсно є фізично знищеним (оскільки вартість відновлення пошкодженого ТЗ (181.435,99грн.) перевищує різницю між страховою сумою (135.990) та вартістю залишків транспортного засобу (173.000)), колегія суддів, відповідно до п.27.22 Договору страхування дійшла висновку, що розмір страхового відшкодування, який належить до виплати позивачці, слід вираховувати за таким розрахунком: 377.915,01 - 173.000 - 6.799,5 грн. - 11.843,08 = 174.429 грн.35 коп.

Підтверджень витрат на евакуацію пошкодженого автомобіля з місця ДТП позивачка суду не навела.

Між тим, оскільки позивачка просить стягнути страхову виплату лише у розмірі 91.866 грн.29 коп., що охоплюється лімітом страхової відповідальності відповідача (135.990 грн.), колегія суддів вважає за правомірне стягнути саме цю суму на користь позивачки.

Таким чином, дійшовши думки, що рішення суду першої інстанції ухвалене по суті правильно, однак, з урахуванням того, що суд неправильно мотивував свій висновок, колегія суддів вважає за правомірне змінити рішення суду першої інстанції в частині мотивування та ухвалити в цій частині нове рішення, у відповідності з вище викладеним, а в решті рішення залишити без мін.

Керуючись ст.ст.307,308, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» задовольнити частково.

Змінити рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 28 січня 2016 року в частині мотивування, а в решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді