ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5831/15-ц
Провадження № 2-з/210/19/16
У Х В А Л А

"11" квітня 2016 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Скотар Р.Є.,

при секретарі Лейбенко В.В.,

за участі сторін не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя.

До суду 11.04.2016 року подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 79,3 кв.м, житловою площею 48,8 кв.м та квартиру №1 в домоволодінні №10 по вул.Якіра в м.Кривому Роі загальною площею 77,4 кв.м, житловою площею 33,6 кв.м , літня кухня Л, літня кухня С, які належать відповідачу. Заяву обґрунтовує тим, що відповідач має намір продати нерухоме майно для ухилення від виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 151 ЦПК України заходи забезпечення позову вживаються судом за заявою осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частина 3 ст. 152 ЦПК України зазначає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову визначені ст. 152 ЦПК України, зокрема п. 1 ч. 1 цієї статті передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №№52128855,52128596 від 27.01.2016 року квартира АДРЕСА_2 загальною площею 77,4 кв.м, житловою площею 33,6 кв.м, а саме: 1/2 частина квартири №1, 1/2 частина літньої кухні літ.Л, 1/2 частина літньої кухні літ.С належить ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності розмір частки 1/8, на підставі свідоцтва, серія та номер ВРП №644930, виданого 27.03.2012 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №731; квартира АДРЕСА_1, загальною площею 79,3 кв.м, житловою площею 48,8 кв.м належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі дублікату договору купівлі-продажу, серія та номер НАЕ 417729, виданого 07.11.2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за №2718 (а.с.28-30).

З урахуванням наведеного, пересвідчившись, що між сторонами виник спір саме щодо розподілу зазначеного нерухомого майна, з'ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача, суд вважає, що є реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду , тому задовольняє заяву частково, в частині майна, що належить відповідачу.

Вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про забезпечення позову у той спосіб, який визначений позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_2 загальною площею 77,4 кв.м, житловою площею 33,6 кв.м, а саме: 1/2 частина квартири №1, 1/2 частина літньої кухні літ.Л, 1/2 частина літньої кухні літ.С належить ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на праві приватної спільної часткової власності розмір частки 1/8, на підставі свідоцтва, серія та номер ВРП №644930, виданого 27.03.2012 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №731.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1, загальною площею 79,3 кв.м, житловою площею 48,8 кв.м належить ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на праві приватної власності на підставі дублікату договору купівлі-продажу, серія та номер НАЕ 417729, виданого 07.11.2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за №2718.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Р. Є. Скотар