Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/443/16-ц

Провадження № 2/126/262/2016

"22" березня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов мотивує тим, що 14.01.2013 року помер її чоловік ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими в с. Маньківка Бершадського району, вул. Першотравнева, 9, та земельна ділянка розміром 1,2703 га, розташована на території Маньківської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний житловий будинок належав до категорії колгоспних де єдиним його членом був її чоловік. Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом, як дружина померлого. Крім неї, спадкоємцями є його сини відповідачі ОСОБА_3, який являється спадкоємцем за заповітом і згідно якого батько заповів йому земельну ділянку, та відповідач ОСОБА_2, який являється спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки на день його смерті постійно проживала та була зареєстрована з ним в одному будинку. Відповідач ОСОБА_2 спадщину не прийняв та не претендує на неї. Відповідач ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті батька, а вона відмовилася від своєї обовязкової частки у спадщині у вигляді земельної ділянки. На спадщину у вигляді житлового будинку відповідач ОСОБА_3 не претендує. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом вона позбавлена можливості у звязку з тим, що її чоловік за життя не оформив належним чином правові документи про право власності на належний йому житловий будинок, в звязку з чим, постановою приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок. А тому вона змушена звернутися в суд із даним позовом за захистом своїх прав і законних інтересів.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, однак її представник за довіреністю ОСОБА_5 надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, однак надали до суду письмові заяви про визнання позову та розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник Маньківської сільської ради також в судове засідання не з'явився, однак Маньківський сільський голова надав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 14.01.2013 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 254124 від 14.01.2013 року та копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії IV-УР № 1066613 від 25.08.1962 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими в с. Маньківка Бершадського району, вул. Першотравнева, 9, та земельна ділянка розміром 1,2703 га, розташована на території Маньківської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, довідкою-характеристикою, довідкою Маньківської сільської ради, № 138, у якій зазначено, що станом на 15.04.1991 року, згідно погосподарської книги № 7, особистий рахунок № 575, житловий будинок № 9 по вул. Першотравневій в с. Маньківка Бершадського району відноситься до категорії колгоспних і належить ОСОБА_4, як єдиному члену двору.

Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом, як дружина померлого. Згідно довідки виданої Маньківською сільською радою від 21.12.2015 року за № 1789, крім неї, спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку є син померлого відповідач - ОСОБА_3, що підтверджується копією заповіту від 09.03.2004 року та відповідач ОСОБА_2 - син померлого спадкоємець першої черги за законом. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає.

Позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті чоловіка постійно з ним проживала та була зареєстрована в одному будинку, що теж підтверджується довідкою виданою Маньківською сільською радою від 21.12.2015 року за № 1789 .

Відповідач ОСОБА_2 спадщину не прийняв та не претендує на неї, а відповідач ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті батька, а на спадщину у вигляді житлового будинку він теж не претендує.

Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок ОСОБА_1 позбавлена можливості у звязку з тим, що її чоловік за життя не оформив належним чином правові документи на належний йому будинок, в звязку з чим постановою приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу від 21.01.2016 року за № 3/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В силу ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України та ч. 1 ст. 1223 цього ж кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Ч. 1 ст. 1261 цього ж кодексу визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору , а саме :

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи, що станом на 15.04.1991 року членом колгоспного двору, який є предметом позову був ОСОБА_4, який помер 14.01.2013 року, а тому вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав йому на праві власності.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233,1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 209-215,223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, що помер 14.01.2013 року, право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташованих в с. Маньківка Бершадського району Вінницької області, вул. Першотравнева, 9, загальною площею 80,0 кв.м., житловою площею 57,8 кв.м., житловий будинок - А, веранда - а, ганок а1, літня кухня - Б, сарай - В, сарай - в, жомова яма - Ж, погріб - П, колодязь - К, огорожа - 1,2,3, вартістю 97101 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк.

Суддя О. Г. Рудь