АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/4399/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який на підставі договору діє в інтересах ОСОБА_7, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 4 березня 2015 року між ОСОБА_7 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 укладено Договір №04-03/15 про дизайн інтер'єру, відповідно до умов якого відповідач зобов'язалась зробити дизайн-проект нежилих приміщень в групі приміщень №51 в будинку АДРЕСА_1 як закладу громадського харчування. Зобов'язання за договором відповідач виконала, завершила роботу 15 квітня 2015 року, оплату за виконану роботу від позивача отримала.

Також установлено, що 17 липня 2015 року позивач та архітектор ОСОБА_8 уклали Договір №17-07/15 по виконанню архітектурно-планувальних робіт, відповідно до якого архітектор зобов'язався розробити проектну документацію, а саме виготовити візуалізацію (креслення) сходової конструкції та перекриття вказаних приміщень, в тому числі і на підставі дизайну інтер'єру. Відповідно до п.3 Акту №1 приймання-передачі виконаних робіт від 29 липня 2015, складеного і підписаного ОСОБА_7 і архітектором, дизайн-проект нежилих приміщень, виготовлений ОСОБА_5, не відповідає Державним будівельним нормам України (далі ДБН України), а тому проектна документація, виготовлена архітектором (візуалізація (креслення) сходової конструкції і перекриття нежитлових приміщень) вважається не затвердженою, а прийнятою до уваги. Вважаючи неможливою за таких обставин реалізацію дизайн-проекту, виготовленого ОСОБА_5, позивач просив стягнути з відповідача суму сплачених ним за виконання договору про дизайн інтер'єру кошти в сумі 28490грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів обставини, на які посилався в обгрунтування своїх вимог.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_7 у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених у ній доводів. Відповідач та її представник заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили її відхилити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог і заперечень, вірно встановив спірні правовідносини та правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Предметом спору у даній справі є захист прав споживача - замовника дизайну інтер'єру у зв'язку з його недоліками, а саме невідповідністю Державним будівельним нормам України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Пунктом 5.8 Договору №04-03/15 про дизайн інтер'єру від 4 березня 2015 року передбачено, що розроблений виконавцем дизайн-проект має відповідати ДБН України; у випадку виявлення невідповідності ДБН України виконавець зобов'язується усунути відповідні недоліки, що узгоджується з положеннями ч.3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Отже, у договорі сторони передбачили наслідки порушення ДБН України шляхом усунення недоліків.

За загальним правилом (ст.526 ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (у спірних правовідносинах - це Закон України «Про захист прав споживача»). Порушенням зобов'язання є, зокрема, його неналежне виконання (ст.610 ЦК України). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки договором сторін передбачено усунення недоліків виготовленого відповідачем дизайн-проекту як наслідок невідповідності його ДБН України, і така умова договору відповідає вимогам Закону, - у позивача відсутні правові підстави вимагати усунення недоліків у інший спосіб.

Доводи позивача та його представника про те, що послуги відповідача є невиконаними, спростовуються встановленими судом обставинами справи і наданими самим позивачем доказами, а тому відповідно до положень ст.545 ЦК України такі доводи є необґрунтованими. За таких обставин відсутні підстави для застосування положень частин 1,2 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Право розірвати договір та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця виникає у замовника послуг (робіт) у разі, якщо під час виконання таких робіт стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця і у призначений споживачем строк для усунення недоліків його вимога не виконана (ч.3 ст.10 Закону). Проте, на передбачені вказаною нормою обставини позивач не посилався і відповідних доказів на їх підтвердження суду не надав.

З огляду на викладене позовні вимоги про стягнення з відповідача суми вартості робіт з виготовлення дизайну інтер'єру не грунтуються на умовах договору №04-03/15 та вимогах Закону. Звернення позивача до іншої особи за виготовленням дизайну інтер'єру тих же приміщень є передчасним з огляду на положення ч.3 ст.10 Закону, адже доказів про те, що після виявлення недоліків виготовленого відповідачем дизайну позивач призначив їй строк для усунення недоліків, які з вини відповідача протягом такого строку не усунуто, суду не надано і на такі обставини позивач не посилався. З цих же причин відсутні підстави і для повернення позивачу сум, сплачених за роботу відповідача (як відшкодування збитків).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на їх правильність не впливають, оскільки не грунтуються на вимогах закону і спростовуються встановленими судом обставинами та наявними у матеріалах справи доказами. Передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який на підставі договору діє в інтересах ОСОБА_7, відхилити. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна