справа №619/3855/15-ц
провадження №2/619/140/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Якименко Л.О.

за участю секретаря судового засідання Ломанової І.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про спонукання до укладення договору оренди житла.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про спонукання до укладення договору оренди житла.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1посилається на те, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2003 року, від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку Софію, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно рішення Рівненського міського суду від 29 квітня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

30 вересня 2006 року сторони придбали у приватну спільну часткову власність (по 1/2 частині) будинок №12 по вул. Жовтневої Перемоги в м. Дергачі Харківської області, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу будинку, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №12442483 від 08.11.2006 року.

У звязку з неможливістю спільного проживання в однокімнатному спільному будинку в м. Дергачі, позивач разом з неповнолітніми дітьми переїхала проживати в м. Рівне, що підтверджується довідкою Житлово-комунального підприємства «Перспективне» №395 від 03.08.2015 року.

Відповідач залишився проживати в ІНФОРМАЦІЯ_3, де безоплатно користується цілим будинком, в тому числі і часткою позивача, яка є її особистою приватною частковою власністю.

Між сторонами по справі не укладалась угода про безоплатне користування відповідачем 1/2 частиною житлового будинку, яка належить позивачу.

У звязку із скрутним матеріальним становищем, позивач письмово зверталася до відповідача з пропозицією укласти договір оренди житлового приміщення, що підтверджується квитанцією про поштове відправлення проекту договору, однак відповідач ухиляється від укладення такого договору.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 162 ЖК України у разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені цією статтею.

Відповідно до ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.

Відповідно ст. 643 ЦК України якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Враховуючи, що відповідач не є членом сімї позивача, фактично користується майном позивача проживаючи у будинку, 1/2 частина якого належить позивачу на праві приватної власності, та те, що між сторонами відсутня угода про безоплатне користування житлом, а позивач, як власник квартири, має право здати відповідачу квартиру в оренду, шляхом укладення договору оренди квартири, у звязку з чим позивач звернулася до відповідача з пропозицією про укладення договору оренди житла.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка приймала участь у справі у відповідності до ст. 158-1 ЦПК України в режимі відеоконференції, перебуваючи в Рівненському міському суді Рівненської області, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, яка також приймала участь у справі у відповідності до ст. 158-1 ЦПК України в режимі відеоконференції, перебуваючи в Рівненському міському суді Рівненської області, підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти позову, просив в позові відмовити і пояснив, що проживає в своєму будинку, користується своїм майном, тобто 1/2 частиною будинку, власністю позивача не користується.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала і пояснила, що права позивача ніяким чином не порушуються, підстав для укладення договору оренди не має і просила в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши сторони, як свідків, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом було достовірно встановлено, що 30 вересня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбали у приватну спільну часткову власність (по 1/2 частині) будинок №12 по вул. Жовтневої Перемоги (на даний час після перейменування на підставі рішення 1 сесії У11 скликання Дергачівської міської ради Харківської області № 31 від 20 листопада 2015 року, вул. Калинова) в м. Дергачі Харківської області, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу будинку, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №12442483 від 08.11.2006 року. (а.с. 7, 14).

Доказами відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2003 року.

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку Софію, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 квітня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано, але ухвалою того ж суду від 19 жовтня 2015 року вищевказане заочне рішення скасовано. (а.с. 38, 39).

Посилання позивача на ст. 811 ЦК України, відповідно до якої договір найму житла укладається у письмовій формі, тобто загальне посилання на договірну форму регулювання подібних правовідносин, не є достатньою підставою для спонукання до укладення договору.

Згідно п. 36 Інформаційного листа №01-8/211 від 07.04.2008 року «Про деякі питання практики застосування норм цивільного та господарського кодексів України» Вищий господарський суд України зазначає, що: «суд вправі задовольнити позов про спонукання укласти договір лише в разі, якщо встановить, що існує правовідношення, в силу якого сторони зобовязані укласти договір, але одна із сторін ухилилася від цього».

Сторонам надано право укладати договори, а не обовязок, оскільки сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору та відповідно до ст. 19 Конституції України, ніхто не може бути примушений робите те, що не передбачено законодавством.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та

справедливості.

Укладення будь-якого договору носить добровільний характер і у відповідності до ЦК України, ніхто не може бути примушений до вступу у договірні відносини, зокрема і в судовому порядку, якщо це не передбачено іншим актом цивільного законодавства, який в даному конкретному випадку відсутній.

Відповідач ОСОБА_3 не бажає укладати договір оренди житлового будинку з позивачем по справі ОСОБА_1, про це він повідомляв позивача шляхом направлення на адресу останньої відповіді на пропозицію укласти договір оренди 1/2 частини будинку з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_3 свідомо відмовляється від укладення договору оренди (а.с. 34-35).

Фактично будинок за адресою: Харківська область м. Дергачі вул. Калинова (колишня вул. Жовтневої Перемоги) №12 знаходиться у приватній спільній частковій власності, тобто частки не виділені в натурі, а відтак не можливо встановити, яка саме частина фактично належить позивачу.

Допитана в якості свідка позивач ОСОБА_1 пояснила, що відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4разом зі своєю співмешканкою. Позивач залишила будинок і виїхала разом з дітьми до м. Рівне в кінці грудня 2014 року, ключі від будинку відповідач у неї забрав. 31.08.2015 року вона направила відповідачу пропозицію укласти договір оренди.

Допитаний в якості свідка відповідач ОСОБА_3 пояснив, що він отримав лист позивача з пропозицією укласти договір оренди 08.09.2015 року. Не заперечує проти того, щоб позивач разом з дітьми повернулася до їхнього будинку, він не буде перешкоджати їй проживати в будинку.

Таким чином, підстав для задоволення позову ОСОБА_1 суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60 ЦПК України, ст.ст. 3, 627, 811 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позова ОСОБА_1 - відмовитити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення апеляційної скарги через Дергачівський районний суд. Мотивувальна частина рішення буде виготовлена 04 квітня 2016 року.

Суддя Л. О. Якименко