АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3114/16 Справа № 207/1037/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Погребняк Т. Ю. Доповідач - Міхеєва В.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Ремеза В.А.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 січня 2016 рокупо справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за авансовий платіж та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та з урахуванням уточнених у серпні 2015 року вимог просила стягнути з відповідача на свою кормсть борг за авансовий платіж в сумі 130000 грн. та на відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що домовилася з відповідачем про купівлю у останньої будинку, на підтвердження чого та для підготовки відповідачем документів для нотаріального посвідчення угоди купівлі-продажу, 16 липня 2011 року та 11 серпня 2011 року передала ОСОБА_3 всього 5000 доларів США, а відповідачка написала розписки про отримання грошей, віддала їй ключі від будинку та дозволила вселятися і користуватись ним, обіцяла зареєструвати у будинку. Позивач переїхала до будинку, сплачувала платежі за надані послуги та обробляла земельну ділянку.

Договір купівлі-продажу будинку оформлено не було, а у вересні 2013 року вона дізналася, що відповідач має намір продати будинок іншим людям.

Вважає передані відповідачу кошти авансовим платежом, крім того через дії відповідача позивача зазнала моральних переживань і відповідно моральної шкоди, яку просить стягнути з відповідача на її користь.

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Баглійського суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16 липня 2011 року та 11 серпня 2011 року згідно розписок, наданих ОСОБА_3 ОСОБА_2, відповідач взяла у позивача грошові кошти за продаж будинку по АДРЕСА_1 у розмірі 2 тис. та 3 тис. доларів США відповідно (а.с. 9, 10).

Факт написання вказаних розписок та отримання коштів відповідачкою сторони підтвердили у судовому засіданні.

Згідно зі ст. 570 ЦК завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

У тих випадках, коли сторони домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу будинку та частин земельних ділянок.

Угода про завдаток має бути укладена в письмовій формі у відповідності з вимогами ст. 527 ЦК України. В такій угоді повинно бути чітко визначено, що сума, яка передається в рахунок належних за договором платежів, є саме завдатком. В разі, якщо це не буде встановлено, сплачена сума буде вважатися авансом, тобто звичайною сумою попередньої оплати за договором, яка не виконує забезпечувальної функції, властивої завдатку. В разі невиконання зобов'язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Так як факт укладення сторонами договору купівлі-продажу будинку у суді не встановлено, суд першої інстанції дійшов висновку згідно ч.2 ст. 570 ЦК України, що передані позивачем відповідачу кошти слід вважати авансом.

У той же час, встановивши правильно правові відносини між сторонами, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, застосувавши наслідки спливу позовної давності за заявою відповідача, з чим колегія суддів погодитися не може з огляду на таке.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Виходячи з положень частин 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Згідно із ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що строк виконання сторонами своїх зобов'язань за розписками від 16 липня 2011 року та від 11 серпня 2011 року конкретною датою не обумовлено.

Позивачка на підтвердження своїх позовних вимог зазначила, що про порушення свого права дізналася у вересні 2013 року, коли їй стало відомо про наміри відповідача продати спірний будинок іншій особі, на підтвердження чого суду надано копію розписки ОСОБА_4 від 11 вересня 2013 року про його зобов'язання виплатити ОСОБА_3 20000 доларів США за покупку домоволодіння у АДРЕСА_1 (а.с.11).

Оскільки договір купівлі-продажу між сторонами укладено не було, а сума авансу, сплачена позивачкою відповідно до розписок, останній не повернута, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 130000 грн. підлягають задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з обсягу позовних вимог, офіційного курсу іноземної валюти, встановленого Національним Банку України та правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові № 6-79цс14 від 02 липня 2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Заперечення відповідачки, що договір купівлі-продажу будинку не було оформлено з вини позивачки, яка не сплатила всю суму, та що остання проживала у спірному будинку разом з дочкою та її цивільним чоловіком ОСОБА_4, не свідчать про пропуск позивачкою строку позовної давності.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди колегія суддів вважає недоведеними, оскільки позивачкою не надано жодних доказів щодо спричинення їй такої шкоди та відмовляє у їх задоволенні.

Відповідно до положень ч.5 ст. 88 ЦПК України стягненню з ОСОБА_3 підлягає сплачений ОСОБА_2 судовий збір згідно квитанції в сумі 243,6 грн. (а.с.2) та на користь держави судовий збір в сумі 1056,4 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 січня 2016 року та додаткове рішення того ж суду від 09 лютого 2016 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за авансовий платіж та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає АДРЕСА_2,

на користь ОСОБА_2 130000,00 грн. (сто тридцять тисяч грн. 00 коп.) та 243,6 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.) витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1056,4 грн. (тисяча п'ятдесят шість грн. 40 коп.).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді