У Х В А Л А

31 березня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до головного державного виконавця міськвідділу ДВС ОСОБА_2, міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ, головного територіального управління юстиції в Київській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду з заявою про визнання неправомірними дій головного державного виконавця МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ та скасування постанови від 16.03.2016року, мотивуючи її тим, що на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 27.01.2016року № 357/16824/15 було видано виконавчий лист, який направлено до МВ ДВС для подальшого виконання. 19.02.2016року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження і її копію направлено боржнику. З метою добровільного виконання рішення суду скаржник та стягувач вирішили укласти мирову угоду, з якою звернулись до державного виконавця. 11.03.2016 Білоцерківський міскьрайонний суд відмовив в затверджені мирової угоди, внаслідок чого стягував ОСОБА_3 звернувся до державного виконавця з заявою про повернення виконавчого листа без виконання, так як сторони фактично досягли згоди щодо добровільного виконання рішення суду. 16.03.2016року, окрім винесеня постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, головний державний виконавець МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_4, виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмір 277 799,29грн. з якою скаржник категорично не погоджується і просить суд скасувати її визнавши дії державного виконавця неправомірними.

Скаржник та його представник в судовому засіданні скаргу підтримали.

Головний державний виконавець МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ позовні вимоги скарги не визнав.

Заслухавши пояснення сторін по даній справі, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до висновку, що вимоги скарги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 27.01.2016 року Білоцерківським міським судом Київської області було винесено рішення по справі №357/16824/15 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в сумі 2 777992,94 грн.

09.02.2016 року Білоцерківським міським судом Київської області було видано виконавчий лист, який 17.02.2016 року за заявою стягувача було подано на виконання до міськвідділу ДВС БЦ МРУЮ Київської області.

19.02.2016 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеного виконавчого листа.

Встановлено, що 23.02.2016 року ОСОБА_1, отримав постанову про відкриття виконавчого провадження та в цей же день було подано сторонами виконавчого провадження заяву про затвердження мирової угоди. Тобто, встановленим є те, що в наданий семиденний строк з дня отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження /по 29.02.2016 р./ було вчинено дію щодо мирного врегулювання спору та добровільного виконання рішення суду.

Відповідно до положень ч. З ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» Сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом, оспорювати належність майна і результати його оцінки, подавати письмові заперечення проти розрахунку державного виконавця щодо розподілу

коштів між стягувачами.

Отже, встановлено, що 23.02.2016 року (в період, що наданий законом для добровільного виконання рішення суду) боржник і стягувач ОСОБА_3 звернулися спільно до державного виконавця з заявою та підписаними сторонами мировою угодою про добровільне виконання рішення суду і закінчення виконавчого провадження. Зазначене не заперечив державний виконавець.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України «мирова угода, укладена між сторонами в процесі виконання рішення суду подається в письмовій формі державному виконавцю, який не пізніше 3 денного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження може бути зупинено державним виконавцем у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Встановлено, що державний виконавець не зупинив виконавче провадження поки розглядалася судом справа про затвердження мирової угоди в процесі виконання, оскільки були відсутні підстави для зупинення, що передбачені ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження», хоча в період перебування справи в суді жодних виконавчих дій не проводилося та сторони ВП розраховували на задоволення їх волевиявлення судом.

Встановленим є те, що 11.03.2016 року Білоцерківський міськрайонний суд відмовив в затвердженні мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 І, відразу, в наступний робочий день, тобто 14.03.2016 року до міськвідділу ДВС БЦ МРУЮ звернулася стягував з заявою про повернення їй виконавчого листа без виконання, так як сторони досягли згоди про добровільне виконання рішення суду.

Встановлено, що 16.03.2016 року головний державний виконавець міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 277 799, 29 грн., що становить 10% від суми стягнення.

У відповідності з ч. 1, ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру устрок, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону длясамостійного його виконання, постановою державного виконавця зборжника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми,що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разіневиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржникзобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти

неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної соби і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача

В даному випадку встановленим є те, що сторони виконавчого провадження домовилися по добровільне виконання рішення суду про що повідомили державного виконавця, примусових дій державного виконавця не потребували.

Згідно ч. 3 ст. 27 вказаного Закону у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

В даному випадку, державний виконавець отримав заяву стягувача про виконання боржником рішення суду та державним виконавцем не було здійснено жодного дії щодо примусового виконання рішення суду після наданого боржнику строку для добровільного виконання рішення суду.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду , сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця якщо боржником в установлений строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Таким чином, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення та підлягає визнанню незаконними дії головного державного виконавця і скасуванню постанова про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 277 799 грн. 29 коп.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 386,387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_2 щодо винесення Постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 277 799,29 грн. незаконними та сасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 16.03.2016 року по ВП №50232510.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження .

Суддя ОСОБА_5