У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі - Коціпак З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 про стягнення завданої моральної шкоди за порушення немайнових прав,-

встановив:

23 лютого 2016 року Ужгородським міськрайонним судом було ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 про стягнення завданої моральної шкоди за порушення немайнових прав, яким позов задоволено частково. Судом, під час ухвалення рішення, вирішено питання про розподіл судових витрат.

24.02.2016 року представник відповідача ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, зазначивши, що рішенням суду від 23.02.2016 року не було вирішено питання, щодо розподілу судових витрат в частині витрат понесених відповідачкою на правову допомогу. Так представник відповідача просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивачки ОСОБА_3 на користь відповідачки ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1125 грн., тобто пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачу було відмовлено.

Сторони в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили.

У відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення у відсутності сторін.

Згідно статті 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно п.4 ч.4 ст.215 ЦПК України в резолютивній частині рішення суду має бути зазначений розподіл судових витрат.

Частиною 1 статті 220 ЦПК України встановлено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення. Так, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Як вбачається із змісту судового рішення від 23 лютого 2016 року судом, під час ухвалення рішення, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Разом з тим слід зазначити, що невірне, на думку сторони, вирішення судом питання розподілу судових витрат може слугувати доводом апеляційного оскарження.

Зважаючи на викладене, на норми ч.1 статті 220 ЦПК України якою встановлено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, враховуючи, що судом під час ухвалення рішення, вирішено питання про розподіл судових витрат, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення, що визначені ч.1 статті 220 ЦПК України . Судом, ухвалено рішення 23.02.2016 року стосовно всіх позовних вимог, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, а також вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 5 статті 220 ЦПК України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 208-210, 220 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 про стягнення завданої моральної шкоди за порушення немайнових прав - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5