24.02.2016 Справа № 469/1549/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі : головуючої - судді Гапоненко Н.О.,

за участю секретаря - Потриваєвої М.А.,

законного представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач 18.12.2015 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому, з врахуванням подальших уточнень, зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4, після його смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, належну спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.2012 року. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 - дружина померлого та позивач, який прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Заповіт на випадок своєї смерті ОСОБА_4 не складав.

Після звернення до нотаріуса позивачеві стало відомо, що він має право лише на 1/2 частку у спадковому майні, що залишилось після смерті ОСОБА_4, оскільки відповідачка автоматично прийняла спадщину після смерті чоловіка, ОСОБА_4, як така, що постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, з чим позивач не згоден, посилаючись на те, що відповідачка, хоча й була зареєстрована разом із спадкодавцем, але задовго до його смерті не проживала з померлим, не доглядала за ним, хоча він потребував цілодобового стороннього догляду у зв"язку з хворобою, та не подавала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Оскільки відповідачка не проживала за місцем своєї реєстрації разом із спадкодавцем ОСОБА_4 та у зв"язку з відсутністю у позивача документа, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно позивач просив визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Законний представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснивши, що бажає, щоб спадкове майно перейшло до позивача. Разом з тим, пояснила суду, що на час смерті спадкодавця проживала в АДРЕСА_2, де заробляла кошти на лікування спадкодавця, про його смерть не знала, за будь-якою іншою адресою не зареєстрована.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідно до ст.1269 ЦК України звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Спадкоємцем першої черги також є ОСОБА_2 - дружина спадкодавця.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджені матеріалами спадкової справи № 21/2015, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с.49-59), копією свідоцтва про смерть (а.с. 6), копією свідоцтва про народження (а.с.17).

Листом від 04.09.2015 року (а.с.8) нотаріусом надано роз"яснення позивачу про можливість оформлення ним своїх спадкових прав на 1/2 спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 після подачі правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю та зазначено, що іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину, є дружина спадкодавця ОСОБА_2

Відмови у здійсненні нотаріальних дій позивачеві не надавалось, що вбачається зі змісту вказаного листа нотаріуса та з копії спадкової справи.

Представником позивача надано суду оригінал витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на ім"я ОСОБА_4 (а.с.7), та оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до якого ОСОБА_4 належить спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1

Таким чином, посилання позивача на неможливість оформлення спадщини у зв"язку з відсутністю оригіналу документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, спростовані зазначеними доказами.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст.29 ЦК України, фізична особа може мати декілька місць проживання; місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно чи тимчасово.

Згідно з ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), відомості про місце проживання вносяться до паспортного документа; місце проживання підлягає реєстрації.

Згідно з довідками Березанського РС УДМС України в Миколаївській області (а.с.47), виконкому Березанської селищної ради (а.с.51) та паспортом громадянина України, відповідачка ОСОБА_2 з 2004 року постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1, тобто разом зі спадкодавцем ОСОБА_4

З заявою про відмову від спадщини протягом встановленого законом шестимісячного строку відповідачка не зверталась, що підтверджено матеріалами спадкової справи.

За життя спадкодавець не звертався з вимогами про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування вказаним житловим приміщенням.

Як вбачається з пояснень відповідачки, її проживання у інших місцях носило тимчасовий характер з метою заробітку.

Пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що відповідачка дуже рідко з 2014 року з"являлась у будинку по АДРЕСА_1, не спростовують висновків суду про те, що відсутність відповідачки за вказаною адресою носила тимчасовий характер.

Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_4 (а.с.9), документи щодо проведення ОСОБА_1 поховання спадкодавця, постанова про закриття кримінального провадження (а.с.11-12), довідка про перебування відповідачки на "Д"-обліку (а.с.13) та медичні документи спадкодавця (а.с.14-16) не стосуються предмета доказування у даній справі, а тому судом до уваги не беруться на підставі ч.3 ст.58 ЦПК України.

Акт про непроживання відповідачки (а.с.10) складений 17.12.2015 року, тобто через значний проміжок часу після смерті спадкодавця, та не засвідчений належним чином, а тому не є допустимим доказом у справі.

Таким чином, заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив :

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 02 березня 2016 року.

Суддя: