Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором б/н від 16.11.2007 р. у розмірі 14541 грн. 27 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.11.2007 р. відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 31.05.2015 р. має заборгованість 14541 грн. 27 коп., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 2968,08 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8010,65 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 2632,00 грн., а також штрафу (фіксована частина) у розмірі 250,00 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 680,54 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав письмову заяву, в якій просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що позивачем наданий розрахунок заборгованості, але цей рахунок не підтверджує, що гроші дійсно поступили на кредитну карту і були відповідачем використані. Вважає, що позивачем не надано жодного первинного документа про те, коли саме відбувались транзакції з зняття готівки та поповнення карткового рахунку, не надана інформація та первинні документи про випуск та перевипуск платіжної картки, первинні бухгалтерські документи відносно видачі кредиту та його погашення, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки та інші банківські виписки про рух коштів на картковому рахунку, заяви про перевипуск платіжної кредитної картки. Відповідач просить застосувати строк позовної давності тривалістю три роки, оскільки позовна давність збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності за кожним із платежів. Згідно умов кредитного договору, укладеного 16.11.2007 р., а саме п.5.4. Договору строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, а строк погашення тіла кредиту - строк дії платіжної картки. Строк дії платіжної картки закінчився 17.11.2007 p., тому з цієї дати починається перебіг строку позовної давності, який сплинув 17.11.2010 р. Довідка про зміну умов кредитування, яка надана позивачем, є одностороннім документом. В довідці вказано, що «Всі вказані операції було проведено у відповідності до Умов та правил, узгодженими з Клієнтом». Однак Умови та Правила не містять можливість банку збільшувати кредитні ліміти чи перевипускати кредитні картки, тому ця довідка не може бути взята до уваги при вирішення справи. Проте, навіть якщо виходити з даних, вказаних в цій довідці, строк дії кредитної карти, тобто строк повернення кредитних коштів згідно п.5.4. Правил користування платіжною картою - жовтень 2011 р., тому строк позовної давності сплинув 31.10.2014 р. Оскільки позов поданий до суду після спливу позовної давності - в серпні 2015 року, просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

16 листопада 2007 р. між ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладений договір на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно розрахунку за договором на отримання кредиту від 16.11.2007 р. заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 31.05.2015 р. становить 14541 грн. 27 коп., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 2968,08 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8010,65 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 2632,00 грн., а також штрафу (фіксована частина) у розмірі 250,00 грн., штрафу(процентна складова) у розмірі 680,54 грн.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст.526 ЦК України). Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Таким чином, у відповідача ОСОБА_1 існує заборгованість перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за договором на отримання кредиту від 16.11.2007 р. станом на 31.05.2015 р. у розмірі 14541,27 грн., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 2968,08 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8010,65 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 2632,00 грн., а також штрафу (фіксована частина) у розмірі 250,00 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 680,54 грн.

Проте, відповідач подав письмову заяву, в якій просить застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач, предявивши до суду позов 17.08.2015 р., пропустив трирічний строк, в межах якого може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до п.5.4 Умов та правил надання банківських послуг, що регулюють правовідносини між сторонами в звязку з отриманням відповідачем у позивача кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 16.11.2007 р. - строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, а строк погашення тіла кредиту - строк дії платіжної картки (а.с.29).

Згідно наданої позивачем довідки зміни умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_1 строк дії кредитної картки жовтень 2011 року (а.с.16).

Таким чином, з листопада 2011 року розпочався трирічний строк позовної давності для звернення ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК»до ОСОБА_1 з вимогами, що виникають з умов отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Строк звернення позивача до суду закінчився в листопаді 2014 р., тому звернувшись до суду з позовною заявою 17.08.2015 р., позивач пропустив строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (строк позовної давності).

Доказів, що укладаючи договір про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 16.11.2007 р. сторони домовлялись про збільшення строку позовної давності, або уклали окремий договір про збільшення строку позовної давності суду не надано.

Також відсутні обставини, які б свідчили про зупинення або переривання перебігу позовної давності та позовні вимоги не відносяться до вимог, на які позовна давність не поширюється.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що слід відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза договором на отримання кредитувід 16.11.2007 р. у звязку зі спливом позовної давності.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 259, 261-264, 267, 268, 526, 527, 530, 1048-1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ