Справа №451/313/16-ц
Провадження № 2/451/219/16
РІШЕННЯ

іменем України

07 квітня 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Семенишин О.З.,

секретаря - Табен Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1 відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання спадкодавця із спадкоємцем,-

в с т а н о в и в:

17 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Радехівської міської ради Львівської області про встановлення факту спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем.

В позовній заяві зазначає, 08 липня 2015 року в м. Радехові Львівської області померла його сестра ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкове майно сестри складається із 1/2 будинковолодіння № 60 по вул.Шевченка в м. Радехові Львівської області ( колишня вул.. Шевченка,50). Ця 1/2 ідеальна частина будинковолодіння його батьками була куплена 28 вересня 1968 року у Радехівської міської Ради. Договір купівлі-продажу посвідчений Радехівською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за № 192. Договір купівлі-продажу зареєстрований міжміським бюро технічної інвентаризації при Львівському обласному відділі комунального господарства 10 листопада 1967 року і реєстраційне посвідчення записане в реєстрову книгу під № 217 на ім'я його батька ОСОБА_5.

18 грудня 1967 року батько помер. Із заявою про прийняття спадщини в Радехівську державну нотаріальну контору звернулася мати ОСОБА_6, але не оформила спадкових прав. 03 грудня 1993 року мати померла, а на день смерті матері постійно з нею проживала сестра ОСОБА_4, інвалід II групи. Таким чином сестра прийняла спадщину після смерті матері, а після смерті сестри відкрилася спадщина на 1/2 частину будинковолодіння № 60 по вул.Шевченка в м. Радехові Львівської області. Спадкоємці другої черги по закону після смерті сестри є позивач, сестра ОСОБА_2 та брат ОСОБА_3. Брат та сестра від прийняття спадщини відмовилися, про що свідчать їх заяви, завірені в установленому порядку. В передбачений законом 6-ти місячний строк після смерті сестри позивач не звернувся із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору і саме з цих причин не може оформити своїх спадкових прав. На час відкриття спадщини постійно проживав разом із сестрою, здійснював за нею догляд та отримував допомогу з 01 січня 2013 року по день її смерті в розмірі 1218 гривень, що стверджується довідкою управління соціального захисту Радехівської райдержадміністрації № 730 від 14.03.2016 року. Наведені вище обставини можуть ствердити свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_3. На протязі останніх двох років перед смертю позивач змушений був постійно проживати з сестрою, доглядати її, так як по стану здоров'я вона потребувала щоденної допомоги і догляду, але зареєстрований по місцю проживання сестри не був. Після 6-ти місяців з часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від прийняття спадщини, а тому згідно ч.З ст. 1286 Цивільного Кодексу України , як спадкоємець другої черги по закону вважався таким, що прийняв спадщину. Підтвердити факт постійного проживання з сестрою на день її смерті не можу документально (реєстрації), а тому за вирішенням даного питання змушений звертатися в суд в порядку позовного провадження. Просить встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживав з сестрою ОСОБА_4 за адресою м.Радехів. вул.Шевченка, 60 Львівської області на день її смерті 8 липня 2015 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без участі представника Радехівської міської ради, не заперечує проти позову (а.с.29).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги визнали та просили позов задовольнити.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив факт спільного проживання ОСОБА_1 - позивача по справі разом із сестрою ОСОБА_8 до дня смерті, який постійно їй допомагав та доглядав за нею протягом останніх 10 років.

Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вислухавши пояснення заявника, відповідачів, свідка, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд встановив, що ОСОБА_5 придбав 28 вересня 1998 року 1/2 ідеальну частину будинковолодіння, яке розташоване за адресою м.Радехів вул.Шевченка,50, що підтверджується договором купівлі продажу посвідченого Радехівською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 192 (а.с.4).

На підставі договору купівлі-продажу Міжміським бюро технічної інвентаризації при Львівському обласному відділі комунального господарства 10 листопада 1967 року видано реєстраційне посвідчення на ім'я ОСОБА_5, та записано в реєстрову книгу під № 217 (а.с.5).

11 лютого 1934 року ОСОБА_5 одружився з ОСОБА_9, котра після укладення шлюбу присвоїла прізвище ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-АР №817984 виданого 20.03.1963 року (а.с.13).

Як вбачається із свідоцтва про народження серії ЯЖ №403564 від 16.12.1954 року, ОСОБА_1, народився 22.09.1944 року, батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_10. (а.с.8)

Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЖ №403562 від 16.12.1954 року, ОСОБА_4, народилася 13.06.1939 року, батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_10. (а.с.9).

18.12.1967 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-СГ №137046, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівської області від 16.05.2008 року, актовий запис №33 (а.с.12).

2.12.1993 року померла ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІІ-СГ №257947, виданого Радехівським районним відділом ЗАГС Львівської області від 2.12.1993 року, актовий запис №102 (а.с.11).

Із заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрованих в реєстрі за №257,256 стверджується, що вони відмовляються від прийняття спадщини після смерті своє матері ОСОБА_10 (а.с.6,7.).

8.07.2015 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №392532, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівської області від 8.07.2015 року, актовий запис №62 (а.с.10).

Довідкою Комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» підтверджується, що ОСОБА_4, до дня смерті була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Із довідки, виданої управлінням соціального захисту населення Радехівської райдержадміністрації від 14.03.2016 року №730 вбачається, що ОСОБА_1, перебував на обліку, як одержувач допомоги по догляду за інвалідом ІІ групи ОСОБА_4 (а.с.20)

Згідно довідки МСЕК №077997 ОСОБА_4 присвоєно ІІ групу інвалідності (а.с.17).

Як вбачається із заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про те, що вони відмовляються від прийняття спадщини після смерті своє сестри ОСОБА_4 та в судовому засіданні вони не заперечили щодо задоволення позовних вимог (а.с.21,22).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10,212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Узагальнюючи вищенаведене, враховуючи заяву відповідачів, які позовні вимоги визнали, покази свідка, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак їх необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 215, 218, 256-259 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що на день смерті ОСОБА_4, яка померла 8 липня 2015 року, ОСОБА_1, постійно проживав з нею за адресою м.Радехів вул.Шевченка 60 Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийОСОБА_11