Справа № 127/4247/16-ц
Провадження № 2/127/2558/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. Позов мотивовано тим, що 28.07.1993 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 18.09.2012 року даний шлюб було розірвано. Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 року у сторін народився син ОСОБА_3 Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від усіх видів його доходів щомісячно до досягненням сином повноліття. На даний час син є повнолітнім, однак навчається в Вінницькому національному університеті, на факультеті машинобудування та транспорту на 1 курсі. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 проживає разом із позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач по справі є здоровою, дієздатною особою, працює приватним лікарем стоматологом, є власником стоматологічної клініки «Импл+» та має можливість надавати допомогу своєму синові, однак добровільно це робити не бажає, інших утриманців немає. Просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення останнім навчання, але не менше ніж до досягнення дитиною 23 років.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково.

Третя особа в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Між сторонами виникли сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 18.09.2012 року розірвано (а.с.7).

Згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2, та ОСОБА_1 (а.с.11).

На підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в розмірі ? частини від усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 29.10.2013 року (а.с.6).

Згідно паспорта серія НОМЕР_3, виданого Замостянським РВ УДМС України у Вінницькій області 28.02.2014 року, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження - повнолітній (а.с.5).

Відповідно до довідок Вінницького національного технічного університету № 38 від 16.02.2016 року та №81 від 07.04.2016 року ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної, державної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а.с.2,40).

Згідно довідки МКП ЖЕК №15 від 09.04.2016 року № 343 ОСОБА_3 зареєстрований та проживає з матір'ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до договору купівлі - продажу від 09.04.2015 року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2

Згідно договору дарування від 27.06.2012 року ОСОБА_2 прийняв в дарунок ? частку в праві власності на нежиле приміщення, стоматологічний кабінет в багатоквартирному житловому будинку, позначеному на плані літерою «А», що в цілому складається з: приміщення №1: №1-№10 на І поверсі, загальною площею 93,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3

Відповідно до довідки про доходи виданої ПАТ «Обласна стоматологічна поліклініка» ОСОБА_2 з 03.07.1995 року займає посаду лікаря стоматолога - хірурга 0,25 ставки, і за період з 01.01.2015 року по 01.12.2015 року отримав дохід в розмірі 3707,32грн. (а.с.42).

Згідно облікової картки НОМЕР_4 від 09.07.2015 року у власності ОСОБА_4 перебуває позашляховик КІА MOHAVE, д.н.з. НОМЕР_1, 2011 року випуску (а.с.36).

Відповідно до вимог ст.ст.198, 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Особа вважається такою, що досягла певного віку, не в день народження, а починаючи з 0 годин наступної доби, отже ОСОБА_3 досяг повноліття (18 років) - ІНФОРМАЦІЯ_3

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Верховний Суд України висловив наступну правову позицію, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням полягає у необхідності її харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, тощо.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обов'язок утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, покладений на батьків. При визначені розміру аліментів, суд враховує, що повнолітній син має задовільний стан здоров'я, являється матеріально малозабезпеченим, в свою чергу відповідач, являючись батьком дитини, має задовільний стан здоров'я, є працездатним, має у власності 1/3 частину нежитлового приміщення, стоматологічного кабінету, 2-х кімнатну квартиру та позашляховик КІА MOHAVE, д.н.з. НОМЕР_1, 2011 року випуску, тому враховуючи його матеріальне становище, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 1500грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2016року до закінчення навчання до 30.06.2019року включно.

Відповідно до вимог ст.367 п.1 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, слід допустити негайного виконання.

Згідно ст. 5 п.1 ч.3 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20грн.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Визначаючись з розміром витрат на правову допомогу, суд враховує, що позивач скористалась правовою допомогою, про що свідчить договір від 22.03.2016року (а.с.32) та сплатила за його послуги 700грн., що підтверджується квитанціями №22/03/2016 від 23.03.2016року. Враховуючи положення Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (підготовка позовної заяви, збирання доказів), а також час судових засідань, суд вважає обґрунтованим та реальним розмір витрат на правову допомогу сплачених позивачем, а тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 700грн.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 180 182, 191, 198-201 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212- 215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження (проживає за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2016року до закінчення навчання до 30.06.2019року включно.

Рішення суду, в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць, допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 700гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: