Справа № 404/248/16-ц
Номер провадження 2/404/1051/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Кулакевич І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кіровоград, вул. 2-ї Пятирічки, 15-А.

Через канцелярію суду позивачем ОСОБА_1 подано клопотання (вх. № 11216 від 08.04.2016 року) про надання копії ухвали про фактичне залишення вищевказаної позовної заяви без руху з детальним законодавчим обґрунтуванням прийнятого судом рішення (а.с. 42). Клопотання мотивоване тим, що розгляд справи, призначений на 04.04.2016 року о 16:00 год. не розпочатий в звязку з тим, що судом, без будь-якого законодавчого обґрунтування, визнано неналежно оформленою довіреність на ведення справи у суді, яка оформлена позивачем та посвідчена головою квартального комітету за місцем проживання останнього відповідно до частини 2 статті 42 Цивільного процесуального кодекс України на представника ОСОБА_4 та не допущено останнього до участі у справі для здійснення представництва позивачів. Дане клопотання підтримане представником позивача в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 04.04.2016 року в судовому засіданні протокольною ухвалою відмовлено у допуску до участі у справі представника позивачів ОСОБА_4, в звязку з неналежним оформленням довіреності, оскільки голова квартального комітету не наділений повноваженнями щодо посвідчення довіреностей на представництво інтересів у суді.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне розяснити таке. За приписом частини 1 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу.

Довіреність фізичної особи, у відповідності з вимогами частини 2 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України, повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Законом України «Про внесення зміни до статті 245 Цивільного кодексу України щодо повноважень посадових осіб органів місцевого самоврядування по вчиненню дій, прирівняних до нотаріальних» № 1055-17 від 03 березня 2009 року, передбачено, що довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування щодо представництва інтересів особи у суді по цивільній справі, лише від громадян, які проживають на території сільської чи селищної ради.

Також, відповідно до пункту 1 Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок посвідчення заповітів і доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених» від 15 червня 1994 р. № 419 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2006 р. № 940), посвідчувати заповіти і довіреності, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, відповідно до статей 245 і 1252 Цивільного кодексу України та статті 40 Закону України "Про нотаріат", мають право уповноважені посадові особи органів місцевого самоврядування - довіреності осіб, які проживають у населених пунктах, де немає нотаріусів, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами.

Згідно пункту 12 статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21 травня 1997 року, посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Пунктом 11 статті 1 вищевказаного Закону передбачено, що органи самоорганізації населення - представницькі органи, що створюються частиною жителів, які тимчасово або постійно проживають на відповідній території в межах села, селища, міста.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про органи самоорганізації населення» № 2625-III від 11.11.2001 року, органами самоорганізації населення є будинкові, вуличні, квартальні комітети, комітети мікрорайонів, комітети районів у містах, сільські, селищні комітети.

Аналіз наведених вище норм дозволяє зробити висновок, що квартальний комітет є органом самоорганізації населення, а голова квартального комітету не є посадовою особою органу місцевого самоврядування та не має відповідних повноважень на вчинення дій, прирівняних до нотаріальних.

В звязку з чим, ОСОБА_4 не мав повноважень в судовому засіданні, що відбулося 04.04.2016 року представляти інтереси позивачів в суді.

Крім того, слід зауважити, що ухвала про залишення позову без руху судом не постановлялась, провадження у даній справі відкрито, а тому клопотання позивача є необґрунтованим, безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 40-42, 208-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання позивача про надання ухвали про залишення позову без руху, відмовити.

Ухала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка