1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3971/16-ц 2/335/1137/2016
про повернення позовної заяви
8 квітня 2016 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби, треті особи реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, Шостої запорізької державної нотаріальної контори, орган опіку та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про зняття арешту,
7 квітня 2016 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби, треті особи реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, Шостої запорізької державної нотаріальної контори, орган опіку та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про зняття арешту.
Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами доходжу висновку, що позовну заяву слід повернути позивачеві з таких підстав.
Відповідно до вимог пункту 4 частини третьої статті 121 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, позовна заява повертається, якщо справа не підсудна цьому суду.
Як передбачено статтею 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.
Відповідно до частини першої статті 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Відповідно до розяснень, наданих у пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» спори, пов'язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції. До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Недотримання правил підсудності тягне за собою повернення заяви позивачеві, про що постановляється ухвала. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до належного суду (пункт 4 частини третьої, частина п'ята статті 121 ЦПК).
Позивач у позовній заяві просить зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів відповідний запис про накладення арешту. Таким чином, місцезнаходженням даного майна є Комунарський район м. Запоріжжя.
За таких обставин, приходжу до висновку про непідсудність справи Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, оскільки її розгляд віднесено до територіальної підсудності Комунарського районного суду м. Запоріжжя.
Таким чином, позовна заява в порядку пункту 4 частини третьої статті 121 ЦПК України підлягає поверненню позивачеві із розясненням права звернутися із даним позовом до Комунарського районного суду м. Запоріжжя за місцем знаходження нерухомого майна.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.
Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ. При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.
Оскільки позовна заява повертається позивачеві, сума судового збору у розмірі 275,60 гривень, сплачена позивачем, також підлягає поверненню.
Керуючись ст.ст. 109, 115, 121, 210 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби, треті особи реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, Шостої запорізької державної нотаріальної контори, орган опіку та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про зняття арешту повернути позивачеві.
Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок, сплачений відповідно до квитанції від 7 квітня 2016 р.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова