Справа № 146/932/15-ц Провадження № 22-ц/772/1235/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 47Доповідач Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів: Ковальчука О.В., Медяного В.М.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВ «Торговий дім «Фінпром»

на ухвалу Томашпільського районного суду від 25 лютого 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Торговий дім «Фінпром» м. Васильків Київської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ТОВ «Торговий дім «Фінпром» м. Васильків Київської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 лютого 2016 року провадження у справі за вказаним позовом ОСОБА_2 закрито та стягнуто з ТОВ «Торговий дім «Фінпром» м. Васильків Київської області на користь ОСОБА_2 понесені у справі судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 243,60 грн. і витрат за надання правової допомоги в сумі 6600 грн., а всього 6843,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить ухвалу суду в частині розподілу судових витрат, як постановлену з порушенням вимог закону, змінити, а саме: відмовити в стягненні судових витрат з ТОВ «Торговий дім «Фінпром» на користь ОСОБА_2 в сумі 6843,60 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Як видно, суд закрив провадження у даній справі на підставі усного клопотання представника позивача ОСОБА_3, яке остання підтримала, про закриття провадження у справі у звязку з не підтриманням заявлених позовних вимог унаслідок їх задоволення відповідачем після предявлення позову (ухвала-а.с.119).

Ухвала суду в частині закриття провадження ніким із сторін не оскаржується.

Закриваючи провадження у справі, суд одночасно вирішив питання щодо відшкодування відповідачем судових витрат позивачу, понесених останньою по оплаті судового збору і правової допомоги.

Проте висновок суду при вирішені цього питання не можна визнати обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що письмової заяви про стягнення судових витрат з відповідача (як і про відмову від позову) ні позивачем, ні її представником до суду подано не було.

Суд же не врахував положення вищезазначеної норми Закону та взагалі не дослідив питання наявності підстав для компенсації з відповідача витрат позивача, повязаних з розглядом цієї справи, а саме: чи дійсно мало місце, в даному випадку, задоволення відповідачем позовних вимог позивача ОСОБА_3 після предявлення нею позову.

Згідно розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.48 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п.2 ч.3 ст.79, ст.ст.84,88,89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п.47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат позивача на правову допомогу, суд не звернув увагу на те, що адвокат ОСОБА_4 фактично був допущений до участі у розгляді даної справи як представник позивача ОСОБА_3 на підставі угоди від 09.07.2015 року (а.с.13), згідно якої його повноваження (характер доручення і де його потрібно виконати) були обмежені лише складанням позовної заяви та поданням даної заяви до Томашпільського районного суду.

Суд же не зясував обєм повноважень представника позивача і не надав цій обставині відповідної оцінки.

Стягуючи судові витрати, суд виходив з того, що такі витрати і їх розмір підтверджені розрахунком цих витрат від 25.02.2016 року (а.с.115) та квитанцією адвокатського обєднання «Вінницька обласна колегія адвокатів» за №25/2 від 25.02.2016 року (а.с.116), які були надані суду представником позивача-адвокатом ОСОБА_4 в судовому засіданні 25.02.2016 року.

Однак, при цьому, суд ретельно не перевірив достовірність та правильність вищевказаного розрахунку, а саме: чи дійсно адвокатом були вчинені всі ті процесуальні дії при наданні позивачу правової допомоги у даній справі (зокрема, щодо складання і подання запитів, ознайомлення з матеріалами справи, тощо) і якими документальними доказами підтверджується вчинення цих дій (копії запитів, відповідні заяви, тощо) та чи відповідають дійсності ті затрати часу на вчинення кожної процесуальної дії при надані позивачу правової допомоги (зокрема, в судових засіданнях, згідно журналам цих засідань, тощо), які вказані адвокатом у розрахунку (а.с.115).

Крім того, прийнявши квитанцію адвокатського обєднання «Вінницька обласна колегія адвокатів» за №25/2 від 25.02.2016 року (а.с.116), як доказ оплати позивачем послуг адвоката за надання правової допомоги в сумі 6600 грн., суд залишив поза своєю увагою і оцінкою те, що зазначена квитанція не відповідає формі і атрибутам документа (не містить в собі відповідних підпису, печатки, штампу, тощо) та не пересвідчився в тому чи вищевказана сума коштів дійсно була сплачена позивачем адвокату за його послуги, що має бути підтверджено відповідною квитанцією до прибуткового касового ордеру.

За таких обставин ухвала суду в частиністягнення з відповідача судових витрат в розмірі 6843,60 грн. на користь позивача залишатись в силі не може і підлягає скасуванню з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ «Торговий дім «Фінпром» задоволити частково.

Ухвалу Томашпільського районного суду від 25 лютого 2016 року в частиністягнення з ТОВ «Торговий дім «Фінпром» на користь ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 6843,60 грн. скасувати та передати дане питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Пащенко

Судді: В.М. Медяний

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом: /підпис/