Справа № 443/365/16-ц Провадження № 2/443/213/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 квітня 2016 року. Жидачівський районний суд Львівської області

у складі: головуючої - судді Галій О.Й.,

за участю секретаря Процака А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

У підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що з 08.04.2013 року по 22 липня 2015 року працював у ПАТ "ЖЦПК" на посаді машиніста г/а ФГКТ та був звільнений за угодою сторін.

На день звільнення з роботи відповідач нарахував позивачу заробітну плату, але не провів повного розрахунку, мотивуючи це відсутністю коштів.

Станом на 25.12.2015 року, заборгованість по виплаті заробітної плати становить 15288,14 грн.

Оскільки, виплата належних сум в день звільнення відповідачем здійснена не була, тому позивач просить стягнути невиплачену заробітну плату в розмірі 15288,14грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з липня 2015 р. по 2016 р. в розмірі 13477,77 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., оскільки дії відповідача щодо невиплати заробітної плати у період його роботи, не проведення розрахунків при звільненні поставили його у скрутне матеріальне становище, унеможливили забезпечення нормального існування, що мало наслідком виникнення тяжкого психологічного стану та витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн.

У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вимоги вимоги підтримав.

Представник відповідача ВАТ ЖЦПК на неодноразові виклики в судові засідання не зявився, незважаючи на те, що належним чином повідомлявся про розгляд справи і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Виходячи із наведеного, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує представник позивача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дав їм оцінку і вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПАТ ЖЦПК і згідно наказу № 66к від 22.07.2015 року звільнений з роботи за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.7).

Згідно довідки виданої ПАТ "ЖЦПК" від 25.12.2015 р. заборгованість по виплаті заробітної плати позивачу станом на 25.12.2015 року становить 15288,14 грн (а.с. 6).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Виплата позивачу належних сум в день звільнення відповдачем здійснена не була.

Згідно ст.117 КЗпП Україниу разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 8 порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100, у разі обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов"язана відповідна виплата.

Розмір середньоденної заробітної плати позивача - 88,09 грн. (1894.04 * 2 (зарплата за два останні місяці травень і червень 2015 р.)

Кількість днів затримки в період з 22.07.2015 р. по 25.05.2016 р. становить 153 робочі дні .

Згідно розрахунку середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні за період з 22.07.2015 року по 25.05.2016 року (88.09 грн *153 робочі дні) становить 13 477,77 грн.

Статтею 237-1 КЗпП України встановлено обов'язок власника або уповноваженого ним органу відшкодувати моральну шкоду працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Тобто моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Оскільки позивач не довів спричинення йому відповідачем моральної шкоди, тому суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 500 грн., в підтвердження чого представлено корінець квитанції ЮК Франківського району м. Львова .

Згідно вимог статті 11, 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі1378 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-213, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 115-117, 2371 , 233 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" на користь ОСОБА_1 нараховану , але невиплачену заробітну плату в розмірі 15 288.14 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 13 477.77 грн та 500 грн за надання правової допомоги.

Стягнути з ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" в доход держави судовий збір в розмірі 1378 грн .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На заочне рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів.

Головуюча- суддя