Cправа № 127/1625/16-ц
Провадження № 2/127/1870/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 квітня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та поділ житлової квартири, що є обєктом спільної часткової власності подружжя,

в с т а н о в и в :

До суду з позовом звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та поділ житлової квартири, що є обєктом спільної часткової власності подружжя.

Ухвалою судді від 10 лютого 2016 року дана позовна заява була залишена без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам ст. 119 ЦПК України та надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків з наступних підстав.

Як вбачається з пунктів 3, 5, 6 частини 2 статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

За правилами статті 364 ЦК України, на яку посилається позивач у своєму позові, у разі якщо співвласник, який бажає отримання від інших співвласників грошової компенсації від вартості його частки, право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Тобто, у разі отримання співвласником від інших співвласників грошової компенсації за його частку, то право власності на дану частку у праві спільної часткової власності припиняється лише за співвласником, який отримав грошову компенсацію.

Як вбачається із змісту позовних вимог позивач просить суд припинити право спільної часткової власності на квартиру № 6 розташованої по ст. Вінниця, будинок № 7 в м. Вінниці, як за позивачем так і відповідачем.

З огляду на зазначене, позивачу необхідно привести у відповідність зміст позовних вимог, з урахуванням вищезазначених приписів статті 364 ЦК України.

Щодо сплати судового збору, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як вже зазначалось, що у поданій до суду позовній заяві міститься дві самостійні вимоги: майнового та немайнового характеру.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що з урахуванням положень частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» та дату звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом (01 лютого 2016 року), становить 551 грн. 20 коп.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому, з урахуванням ціни позову майнової вимоги позовної заяви (про стягнення грошової компенсації) розмір судового збору становить 551 грн. 20 коп.

Отже, при зверненні до суду із даним позовом та враховуючи зміст позовних вимог, позивачу слід було сплатити судовий збір на загальну суму 1 102 грн. 40 коп.

На підтвердження сплати судового збору позивачем було надано квитанцію № 33129355 від 25 грудня 2015 року на загальну суму 487 грн. 20 коп., що є не повним розміром сплати судового збору.

Разом з тим, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач являється інвалідом ІІ групи, що в силу п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, позивачу слід визначитись щодо сплати судового збору.

Оскільки позивач не усунула наведені вище недоліки, зазначені в ухвалі судді від 10 лютого 2016 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та поділ житлової квартири, що є обєктом спільної часткової власності подружжя, слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, позовна заява повертається позивачу, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України суддя,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та поділ житлової квартири, що є обєктом спільної часткової власності подружжя, вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_3