Справа № 188/1033/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді Янжули С. А. ,

при секретарі - Ковальчук О.В.

з участю:

заявника - ОСОБА_1

заінтересованої особи - ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську подання начальника відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1, боржник ОСОБА_5, заінтересовані особи: стягувач - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника,

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2016 року начальник відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з поданням про визначення частки майна боржника.

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області знаходиться виконавче провадження №47646648 по примусовому виконанню виконавчого листа №188/1033/14-ц, виданого 16 січня 2015 року Петропавлівським районним судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 82 541,82 гривень.

25 травня 2015 року до відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції разом із заявою стягувана про відкриття виконавчого провадження, надійшли виконавчі листи, видані на виконання рішення Петропавлівського районного суду у справі №188/1033/14-ц, яке набрало чинності 20 квітня 2015 року, а саме:

- виконавчий лист №188/1033/14-ц, виданий 25 травня 2015 року Петропавлівським районним судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 6000 доларів США, що становить 80 982 гривень, судового збору - 809,82 гривень та витрат на правову допомогу в сумі 750 гривень, а всього - 82 541,82 гривень;

- виконавчий лист № 188/1033/14-ц, виданий 25 травня 2015 року Петропавлівським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 (позивача) на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 8 000 гривень, судового збору - 80,00 гривень та витрат на правову допомогу в сумі 750 гривень, а всього - 8 830,00 гривень.

26 травня 2015 року, у відповідності до ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження із наданням боржникам (ОСОБА_5 та ОСОБА_3І.) строку для самостійного виконання - до 02 червня 2015 року, копії яких, цього ж дня, були направлені сторонам виконавчого провадження, за адресами, згідно виконавчого документа.

30 травня 2015 року вказані постанови про відкриття виконавчого провадження були отримані боржниками, про що свідчить заява їх представника від 02 червня 2015 року.

Згідно наданої боржником ОСОБА_3 копії квитанції від 02 червня 2015 року, сума коштів яка підлягала стягненню з неї, згідно вищезазначеного виконавчого документа, у сумі 8 830,00 гривень сплачена у повному обсязі. Згідно чого, в подальшому, виконавче провадження відносно стягнення з неї грошових коштів, згідно рішення Петропавлівського районного суду у справі № 188/1033/14-ц, яке набрало чинності 20 квітня 2015 року, було завершено на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ "Про виконавче провадження".

Боржником ОСОБА_5 рішення суду у строк, наданий для самостійного виконання, виконано не було.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом.

Згідно чого, з метою виконання рішення суду, державним виконавцем було розпочато його примусове виконання.

26 травня 2015 року направлено запит до Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України стосовно надання інформації про наявність відкритих на імя боржника рахунків у банківських та інших фінансових установах, отримання пенсійних виплат або місця роботи боржника. Згідно відповідних відповідей, боржник рахунків у банківських та інших фінансових установах не має, пенсійні виплати не отримує, працює у ТОВ «Агротест- сервіс».

Згідно ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, стипендію інші доходи боржника коштів звертається у разі якщо сума стягнення не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення за заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

За результатами подальших вжитих державним виконавцем заходів, було встановлено, що за боржником ОСОБА_5, зареєстровано автомобіль ЗАЗ 110307, 2004 р. в., номерний знак НОМЕР_1, шасі -, кузов - У6D5595 (дата постановки на облік 04 січня 2005 року) та однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку виникло у боржника на підставі договору купівлі-продажу від 28 лютого 2013 року.

25 червня 2015 року на адресу боржника, а саме: вул.Горького, буд.№6, кв.№32, м.Першотравенськ, було направлено повідомлення про обовязок зявитись 03 липня 2015 року за місцезнаходженням належного йому майна (вул. Комсомольська, 9/51) для прийнятті участі у проведені виконавчих дій з примусового виконання рішення суду, та надання для опису належних йому квартири та автомобіля.

В подальшому, 08 липня 2015 року, аналогічне повідомлення на 14 липня 2015 року, було вручено під підпис дружині боржника - ОСОБА_3, для передачі чоловіку.

Частиною 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення.

14 липня 2015 року, вищевказані вимоги державного виконавця боржником були виконані. За вказаною адресою було надано доступ до квартири та автомобіля. Крім цього, боржником було надано заяву про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості по зазначеному виконавчому документу на належну йому квартиру АДРЕСА_2. Згідно чого, державним виконавцем було складено відповідний акт опису й арешту майна - зазначеної квартири.

27 липня 2015 року дружиною боржника - ОСОБА_3 до Першотравенського міського суду було подано позовну заяву до ОСОБА_5, відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції про поділ спільного майна подружжя, яке є обєктом спільної сумісної власності, визнання за нею право особистої власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, виключення з акта опису й арешту майна від 14 липня 2015 року, складеного державним виконавцем відділу ДВС Першотравенського МУЮ - квартиру АДРЕСА_3.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_5, відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя, виключення з акту опису та арешту майна-квартири, задоволено частково. Вирішено поділити спільне майно подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності, виділивши ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5, залишивши право власності на 1/2 частину вказаної квартири за ОСОБА_5 Виключено з акту опису та арешту майна від 14 липня 2015 року, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 1/2 частину вказаної квартири, що належить ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 557,50 гривень та стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір на користь держави в сумі 77,76 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області зазначене рішення суду було скасовано в частині виключення з акту опису й арешту майна, та було постановлено зняти арешт з 1/2 частини вказаної квартири, накладений 14 липня 2015 року державним виконавцем. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Згідно вищевказаного виконавчого документа, адреса місця проживання боржника: м. Першотравенскьк, вул. Горького, 6/32, про що також свідчить викладена у вищевказаній позовній заяві про поділ спільного майна подружжя, відповідна інформація, зазначена його дружиною, а також відомості матеріалів виконавчого провадження, які свідчать про отримання боржником відповідної кореспонденції. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, зазначена квартира, яка заходиться за адресою: м. Першотравенскьк, вул. Горького, 6/32 належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу ВЕМ 409841 рн 1025, 16 грудня 2006 року Першою Павлоградською держнотконторою.

Крім того, рішенням Петропавлівського районного суду по справі № 188/1033/14-ц, яким з ОСОБА_5 були стягнуті грошові кошти на користь ОСОБА_2, було зясовано, що протягом липня - вересня 2011 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було отримано від ОСОБА_2 за продаж спільного майна подружжя - домоволодіння по провулку Дружби, будинок № 19 в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, зареєстрованого за дружиною боржника - ОСОБА_3, згідно договору купівлі продажу рн 515, 06 квітня 2001 року приватним нотаріусом Петропавлівського нотаріального округу ОСОБА_6

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно - домоволодіння по провулку Дружби, будинок № 19 в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, зареєстроване за дружиною боржника ОСОБА_3, згідно договору купівлі - продажу рн 515, 06 квітня 2001 року, було відчужено, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер: 192, виданий 25 лютого 2016 року, видавник: посвідчено приватним нотаріусом Петропавлівського нотаріального округу ОСОБА_6

В ході проведених виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_5 знаходиться в шлюбі з ОСОБА_3, згідно актового запису про шлюб від 20 серпня 1977 року, зареєстрований Лозівською селищною радою депутатів Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 12.

Із зазначеного вище вбачається те, що усе вищеперелічене майно, а саме: автомобіль ЗАЗ 110307, 2004 р. в., номерний знак НОМЕР_1, шасі -, кузов - У6D5595, однокімнатна квартира АДРЕСА_5, двокімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: м. Першотравенскьк, вул. Горького, 6/32, домоволодіння по провулку Дружби, будинок № 19 в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, було придбане в шлюбі, отже є сумісною власністю.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, жодного іншого майна за боржником не зареєстровано, державним виконавцем вжито всіх заходів щодо встановлення майна, яким боржник одноособово володіє на праві приватної власності, перш ніж вдаватись до необхідності виділення частки з майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній раз пості, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Частинами 1, 3, 4 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Готівкові кошти та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються державним виконавцем у таких осіб у присутності понятих на підставі ухвали суду. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається державним виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Виходячи з вказаних положень закону, можна зробити висновок, що боржнику - ОСОБА_5 - належить на праві спільної сумісної власності 1/2 частина майна, набутого під час перебування у шлюбі, в тому числі 1/2 частина вищевказаного автомобіля; однокімнатної квартири АДРЕСА_5; двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: м. Першотравенскьк, вул. Горького, 6/32; а також 1/2 частина грошових коштів, отриманих від продажу домоволодіння по провулку Дружби, будинок №19 в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області.

Статтею 71 СК України передбачено, що якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Просить суд визначити частку ОСОБА_5 в майні, а саме: автомобіль ЗАЗ 110307, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, шасі - , кузов У6D5595; однокімнатна квартира АДРЕСА_6, двокімнатна квартира АДРЕСА_7, а також грошові кошти, отримані від продажу домоволодіння по провулку Дружби, будинок №19 в смт.Петропавлівка, Дніпропетровської області, якою він володіє на праві приватної спільної сумісної власності з ОСОБА_3, в розмірі 1/2 частини.

Визнати за ОСОБА_5 право приватної власності на вказаний автомобіль, однокімнатну квартиру №51, в будинку №9 в м.Першотравенську, Дніпропетровської області та право на 1/2 частину грошових коштів, отриманих від продажу домоволодіння по провулку Дружби, будинок №19 в смт.Петропавлівка, Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_8 та право на 1/2 частину грошових коштів, отриманих від продажу будинку №19 по провулку Дружби, смт.Петропавлівка, Дніпропетровської області.

В судовому засіданні заявник подання підтримав в повному обсязі та просить його задовільнити.

Боржник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, з поданням не згідний, оскільки квартира АДРЕСА_9 та автомобіль НОМЕР_2 вже поділені між ним та його дружиною ОСОБА_3 відповідними рішеннями суду з визначенням по 1/2 частці кожному, а будинок №19 по провулку Дружби в с.м.т.Петропавлівка та двокімнатна квартира АДРЕСА_10 є особистою власністю ОСОБА_3, тому що це майно було придбане нею за власні кошти, отримані у спадок.

Просить в задоволенні клопотання відмовити.

Заінтересована особа /стягувач/ ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала подання начальника відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, наполягала на його задоволенні.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 /власник майна/ - ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги подання не визнав, вважає, що подання має формальний характер, оскільки квартира АДРЕСА_9 та автомобіль НОМЕР_2 вже поділені між подружжям відповідними рішеннями суду з визначенням по 1/2 частці кожному, а будинок №19 по провулку Дружби в с.м.т.Петропавлівка та двокімнатна квартира АДРЕСА_10 є особистою власністю ОСОБА_3, тому що це майно було придбане нею за власні кошти, отримані у спадок.

Просить в задоволенні клопотання відмовити.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що подання начальника відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визначення частки майна боржника у майні підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області знаходиться виконавче провадження № 47646648 по примусовому виконанню виконавчого листа № 188/1033/14-ц, виданого 16 січня 2015 року Петропавлівським районним судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 82 541,82 гривень.

Копією рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2015 року, яке набрало законної сили 20 квітня 2015 року, підтверджується, що з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 8 000,00 гривень, з ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 6000,00 доларів США, що становить 80 982,00 гривень, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 918,74 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 1500,00 гривень.

26 травня 2015 року, у відповідності до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження із наданням боржникам (ОСОБА_5 та ОСОБА_3І.) строку для самостійного виконання до 02 червня 2015 року, копії яких, цього ж дня, були направлені сторонам виконавчого провадження, за адресами, згідно виконавчого документа.

30 травня 2015 року, вищевказані постанови про відкриття виконавчого провадження були отримані боржниками, про що свідчить заява їх представника від 02 червня 2015 року.

Згідно наданої боржником ОСОБА_3 (позивачкою) копії квитанції від 02 червня 2015 року, сума коштів яка підлягала стягненню з неї, згідно вищезазначеного виконавчого документа, у сумі 8 830,00 грн. сплачена у повному обсязі. Згідно чого, в подальшому, виконавче провадження відносно стягнення з неї грошових коштів, згідно рішення Петропавлівського районного суду у справі № 188/1033/14-ц яке набрало чинності 20 квітня 2015 року, було завершено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Боржником ОСОБА_5 рішення суду у строк, наданий для самостійного виконання, виконано не було.

За результатами вжитих державним виконавцем заходів було встановлено, що за боржником ОСОБА_5 зареєстровано автомобіль та однокімнатну квартиру АДРЕСА_11, право власності на яку виникло у боржника на підставі договору купівлі-продажу від 28 лютого 2013 року.

25 червня 2015 року на адресу боржника, а саме: вул. Горького, 6/32, м.Першотравенськ, було направлено повідомлення про обовязок зявитись 03 липня 2015 року за місцезнаходженням належного йому майна (вул. Комсомольська, 9/51) для прийнятті участі у проведені виконавчих дій з примусового виконання рішення суду, та надання для опису належних йому квартири та автомобіля.

В подальшому, 08 липня 2015 року, аналогічне повідомлення на 14 липня 2015 року, було вручено під підпис дружині боржника ОСОБА_3 для передачі чоловіку.

14 липня 2015 року, вищевказані вимоги державного виконавця, боржником були виконані. За вказаною адресою було надано доступ до квартири та автомобіля. Крім цього, боржником було надано заяву про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості по зазначеному виконавчому документу на належну йому квартиру АДРЕСА_12. Згідно чого, 14 липня 2015 року державним виконавцем було складено відповідний акт опису й арешту майна зазначеної квартири.

20 серпня 1977 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. Шлюб зареєстровано Лозівською селищною радою депутатів Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом №12, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу І-КИ №488614 від 20 серпня 1977 року.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 54666443 від 07 березня 2016 року підтверджується, що за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_8, на підставі договору купівлі-продажу, ВЕМ 409841 рн 1025, 16 грудня 2006 року, посвідченого Першою Павлоградською держнотконторою.

В даній квартирі 24 жовтня 2011 року було зареєстровано власника - ОСОБА_3, що підтверджується випискою з фінансово-облікового рахунку від 04 листопада 2015 року.

Копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 06 квітня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області АВР №687833 підтверджується, що ОСОБА_3 купила у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 цілий житловий будинок №19 по провулку Дружби, с.м.т.Петропавлівка, Дніпропетровської області, що знаходиться на земельній ділянці Петропавлівської селищної ради. Житловий будинок належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації № 36726236 від 14 грудня 2012 року підтверджується, що за ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на вказаний житловий будинок. Інвентаризаційна вартість домоволодіння складає 133 478,00 гривень.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 54666288 від 07 березня 2016 року підтверджується, що житловий будинок №19 по провул.Дружби, с.м.т.Петропавлівка, Дніпропетровської області та земельна ділянка, на якій він розташований, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 продано нею ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку №192, виданого 25 лютого 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області та належить їм на праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному.

Копією рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року підтверджується, що рішенням суду було поділено спільне майно подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності, визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_13, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5, залишено право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_14 за ОСОБА_5. Виключено з акту опису та арешту майна від 14 липня 2015 року, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 1/2 частину квартири АДРЕСА_14, що належить ОСОБА_3.

Копією ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року підтверджується, що рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року скасовано в частині задоволення позову про виключення з акту опису та арешту майна; знято арешт з 1/2 частини квартири АДРЕСА_15 накладеного 14 липня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській; в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Копією довідки, наданої центральним сервером баз даних УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області підтверджується, що станом на 26 травня 2015 року за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на автомобіль ЗАЗ 110307, 2004 року випуску, двигун - 3323, шасі -, кузов Y6D5595.

Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідність ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частині 1 ст.61 СК України обєктами права спільної сумісної власності подружжя може бути будь яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

На підставі ч.1 ст.69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

За змістом ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема й майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Оскільки, законодавцем презюмується виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, то обов'язок з доведення тієї обставини, що майно, придбане у шлюбі, є особистою власністю одного з подружжя, покладений на останнього. Пленум Верховного Суду України у пункті 23 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 роз'яснив, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Можливість звернення стягнення на частку майна боржника у випадках, коли він володіє майном спільно з іншими особами, передбачається ч. 6 ст.52 Закону №606-XIV - стягнення на майно боржника звертається в розмірі й обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Отже, вирішення такого процесуального питання необхідне для примусового виконання рішення у разі звернення стягнення на майно.

Порядок визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, встановлено ст.379 ЦПК України, право на звернення до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, має лише державний виконавець.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, від 25 вересня 2015 року зазначено, що за правилами ст.379 ЦПК України суд не просто визначає, а саме виділяє частину майна з метою подальшого звернення стягнення на неї.

Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Визначення часток у праві спільної часткової власності регламентовано ст.357 ЦК, України, згідно з якою частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно ст. 73 СК України за зобовязаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сімї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

При винесенні рішення, відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обґрунтовуючи заперечення проти подання боржник та представник заінтересованої особи ОСОБА_3 стверджували, що домоволодіння №19 по провулку Дружби в с.м.т.Петропавлівка та двокімнатна квартира АДРЕСА_10 є особистою власністю ОСОБА_3, тому що це майно було придбане нею за власні кошти, отримані у спадок.

Разом із цим, дане ствердження є припущенням, яке не підтверджене належними та допустимими доказами, а тому не відповідає принципу ч.4 ст.60 ЦПК України, згідно якого доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що боржником та представником заінтересованої особи ОСОБА_3 не надано доказів придбання спірної квартири та домоволодіння за її особисті кошти, отримані у спадок, а тому судом застосована презумпція належності домоволодіння та квартири, як речі, набутої в шлюбі, до спільної сумісної власності подружжя.

Все вказане майно, придбане подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_3 під час перебування у зареєстрованому шлюбі, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, так як інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Квартира АДРЕСА_8 і домоволодіння №19 по провулку Дружби, с.м.т.Петропавлівка, Дніпропетровської області були придбані ОСОБА_3 під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, останнє було продано, згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 54666288 від 07 березня 2016 року, тому суд вважає за необхідне, виходячи із засад рівності часток подружжя, задовільнити подання в цій частині та визначити частку майна боржника у майні, яким він володіє спільно з дружиною ОСОБА_3, а саме: 1/2 частку вказаної квартири та 1/2 частку грошових коштів, отриманих від продажу домоволодіння.

Судом встановлено, що за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 визнано право власності по 1/2 частині за кожним на квартиру АДРЕСА_15, автомобіль ЗАЗ 110307, 2004 року випуску, двигун - 3323, шасі -, кузов Y6D5595 станом на 26 травня 2015 року на праві приватної власності належав ОСОБА_5, доказів про поділ вказаного транспортного засобу між подружжям суду не надано, тому в задоволенні клопотання про визначення частки ОСОБА_5 у вказаному майні слід відмовити.

Суд вважає, що подання в частині визнання права власності на спірне майно за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, оскільки дані спори не вирішуються за поданням державного виконавця в порядку виконання рішення суду.

Відповідно до п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», оскільки провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за поданням не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст. 88, 89, 205, 379 ЦПК України, ст.ст. 61, 65, 71, 73 СК України, ст.ст.11, 52, 55 Закону України «Про виконавче провадження», - суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визначення частки майна боржника задовільнити частково.

Визначити, що частка ОСОБА_5 у спільній сумісній власності з ОСОБА_3 становить 1/2 частину квартири АДРЕСА_8 та 1/2 частину грошових коштів, отриманих від продажу домоволодіння №19 по провулку Дружби, с.м.т.Петропавлівка, Дніпропетровської області.

В задоволенні решти подання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.А.Янжула