Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 334/4967/15-ц Головуючий у 1 інстанції Ісаков Д.О.
Провадження № 22-ц/778/340/16 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

за участі секретаря: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 жовтня 2015 року у справі за заявою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну стягувача у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»

звернулось до суду із заявою про заміну стягувача в якому просило замінити Публічне акціонернетовариство «УкрСиббанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», посилаючись на те, що 17 лютого 2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалене судове рішення по справі №334/4967/13-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості. 20 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» ( далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») укладено Договір факторингу №17, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 24 травня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) заплату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Відповідно до п. 1 ст.510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником. Виходячи із цих норм, зокрема п. 1, 2 ч.1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконавчого судового рішення відбувається вибуття редитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв'язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.8 «Про виконавче провадження», ст.378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні у тому числі і право бути стороною виконавчого провадження. За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження». Додатково просили прийняти до уваги, висновки - Верховного суду України, викладені в постанові судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13, згідно яких, заміна сторони виконавчого провадження відбувається на будь якій стадії судового процесу, тоді як виконавче провадження - його завершальна стадія. Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва в тому числі й у виконавчому провадженні є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умови та порядку здійснення виконавчого провадження органами та посадовими особами. Крім цього з огляду на те, що до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги за кредитним договором №0 від 24 травня 2007 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, на підставі договору факторингу №17 від 20 квітня 2015 року, тому ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» у справі №334/4967/13-ц, що надає право ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернення до суду із заявою про заміну стягувача.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 жовтня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою заяву задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи в задоволені заяви про заміну стягувача у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що заміна стягувача за рішенням суду можливе лише на стадії виконавчого провадження після його відкриття, та за умови що правонаступник отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язані, у тому числі й право сторони виконавчого провадження.

Оскільки на час переходу прав від первісного кредитора до правонаступника виконавче провадження не було відкрито та правонаступник не отримав від кредитора прав сторони виконавчого провадження, тому відсутні підстави для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно ч.2 вищезазначеної статті суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції зазначену заяву розглянув у відсутності боржника, без належного його повідомлення. Крім цього, суду першої інстанції при новому розгляді питання потрібно звернути увагу на наступне.

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Отже у зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться згідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 378 ЦПК України за заявою правонаступника, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Також позиція щодо заміни сторони виконавчого провадження викладена в ухвалах ВССУ від 22.01.2014 та 08.07.2015 років( справи -6-4684св13,6-14289св15)

Враховуючи наведене, а також, що розгляд заявленого у справі питання відбувся без повідомлення належним чином усіх заінтересованих у справі осіб, зокрема: боржника, оскаржувальна ухвала суду відповідно до вимог п. 3 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду на новий розгляд питання щодо можливості заміни сторони виконавчого провадження у цій справі.

Керуючись ст.ст. 303,307,312-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2015 року у цій справі скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: