Провадження №2/639/557/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття, суд

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2015 року директор Харківського міського центру зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на користь Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості вартість наданих соціальних послуг в сумі 3 370,52 грн., та стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.02.2007 року ОСОБА_1 було надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю.

З метою подальшого працевлаштування в період часу з 26.02.2007 року по 20.04.2007 року відповідач проходила навчання у ТОВ «Консалтинг Менеджмент Бізнес Капітал».

19.07.2007 року відповідачу було припинено реєстрацію безробітного та знято з обліку.

Представник позивача вказує, що 27.07.2015 року Харківським міським центром зайнятості було отримано Витяг з ЄДРЮОФО згідно якого стало відомо, що ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 06.05.1999 року по 02.02.2015 року, у звязку з чим 29.07.2015 року було наказ про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 2 659,25 грн., та наказ про повернення коштів, виплачених на професійне навчання в сумі 711,27 грн.

30 липня 2015 року відповідачу було направлено листи-претензії з пропозицією повернути кошти протягом 15 календарних днів у добровільному порядку.

У зв'язку з ти, що сума незаконно отриманої допомоги відповідачем не відшкодована, представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачаОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 05.08.2015 року, в судовому засіданні заявлений позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що рішенням суду від 13.06.2005 року діяльність ФОП ОСОБА_1 була припинена. Також в судовому засіданні відповідач посилалась на сплив строку позовної давності за вимогами центру зайнятості.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом було встановлено, що 09 лютого 2007 року ОСОБА_1 звернулась до директора Жовтневого РЦЗ м. Харкова з заявою про надання їй статусу безробітного та надання допомоги по безробіттю. При цьому, ОСОБА_1 у своїй заяві вказала, що вона не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності. (а.с. 30)

На підставі наказу Харківського міського центру зайнятості №НТ070209 від 09.02.2007 року ОСОБА_1 було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22, п.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» у розмірі 70% середньої заробітної плати (доходу) з 09.02.2007 року по 03.02.2008 року. (а.с. 7)

З матеріалів справи вбачається, що з 27.02.2007 року по 22.03.2007 року ОСОБА_1 проходила професійне навчання у ТОВ «Консалтинговий центр «КМБК» за навчальною програмою «Стратегічне планування і розвиток приватного підприємництва» (а.с. 12-20)

19 липня 2007 року ОСОБА_1 було знято з обліку Харківського міського центру зайнятості у зв'язку з працевлаштуванням відповідно до абзацу 2 пп. 1 п. 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних. (а.с. 8)

Представник позивача в судовому засіданні вказала, що у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявницьким принципом», Харківським міським центром зайнятості опрацьовано інформацію яка надійшла з ЄДРЮОФОП стосовно фізичних осіб-підприємців, які припинили підприємницьку діяльність, та 12.02.2015 року стало відомо, що відповідачем було порушено вимоги законодавства, у зв'язку з чим було проведено перевірку достовірності даних, які були підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення.

22 липня 2015 року Харківським міським центром зайнятості було отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №20915900, відповідно до якого ОСОБА_1 з 30.06.2005 року по 02.02.2015 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець. (а.с. 23-24)

Відповідно до п. 5 Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за №232/16248, перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом: проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством.

За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили.

На підставі виявленого факту, та на виконання п. 5 Порядку, Харківським міським центром зайнятості був складений Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №249-ФОП від 28.07.2015 року, яким встановлено, що в період перебування на обліку в центрі зайнятості була зареєстрована як фізична особа-підприємець, а тому статус безробітної ОСОБА_1 надано без законних підстав, оскільки вона відносилась до категорії зайнятого населення і не могла бути визнана безробітною. (а.с. 21-22)

У зв'язку з цим, Харківським міським центром зайнятості 28.07.2015 року виданий Наказ за №1040 «Про повернення коштів, витрачених на професійне навчання ОСОБА_1І.», відповідно до якого наказано вжити заходів по повернення коштів ОСОБА_1, витрачених на професійне навчання за період з 27.02.2007 року по 22.03.2007 року в сумі 711,27 грн. (а.с 22)

29 липня 2015 року Харківським міським центром зайнятості було видано Наказ №1063 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1І.», відповідно до якого наказано вжити заходів по повернення коштів, виплачених ОСОБА_1 як допомога по безробіттю за період з 09.02.2007 року по 18.07.2007 року в сумі 2 659,25 грн. (а.с. 10)

У відповідності до п. 7 Порядку, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

На виконання п.7 Порядку, 30 липня 2015 року на адресу ОСОБА_1 було направлено Лист-претензію №ХМЦЗ-02-1040626/15 разом з наказами про повернення коштів та актом розслідування страхових випадків з пропозицією повернути кошти протягом 15 календарних днів з дня отримання претензії у добровільному порядку. (а.с. 9)

В судовому засіданні сторони пояснили суду, що до теперішнього часу незаконно отримана допомога та витрати на навчання у сумі 3 370,52 грн. ОСОБА_1 в добровільному порядку не повернуто.

За правилами ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакції станом на 20.06.2007 року)

Видами соціальних послуг за цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення» є: професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації та профорієнтація. (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакції станом на 20.06.2007 року)

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» №803-ХІІ від 01.03.1991 (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, в редакції станом на 01.01.2007 року): зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі.

В Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах: б) громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою. включаючи підприємців, осіб зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві. (ч. 3 ст. 1 Закону)

Судом встановлено, що відповідачем порушено умови по отриманню забезпечення на випадок безробіття, оскільки на момент встановлення статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю відповідач була зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням фізична особа-підприємець або уповноважена нею особа подає (надсилає) державному реєстратору реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням. Дата внесення до Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

Таким чином, відповідачем не було вчинено усіх необхідних дії для припинення підприємницької діяльності.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що особа, зареєстрована як ФОП (незалежно від того, сплачує вона єдиний податок чи перебуває на загальній системі оподаткування), не може бути визнана безробітною і не має права на виплату допомоги по безробіттю. (Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08.07.2014 року №21-79а14)

Проте, відповідачем був проігнорований свій обов'язок надання відповідної інформації, що в свою чергу спричинило незаконне отримання коштів у вигляді допомоги по безробіттю у розмірі 2 659,25 грн., та у вигляді соціальної послуги з професійної підготовки у розмірі 711,27 грн., що у сумі становить 3 370,52 грн.

Сума отриманих виплат та вартість соціальних послуг підтверджується Довідкою Харківського міського центру зайнятості про нараховане та перераховане матеріальне забезпечення, та Довідкою Харківського міського центру зайнятості про вартість профнавчання що містяться в матеріалах справи. (а.с. 10-11)

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо пропуску строку позовної давності у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст. 257 ЦК України)

При цьому, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (ч. 1 ст. 261 ЦК України)

Під час судового засідання було зясовано, що позивач дізнався про порушення свого права 12.02.2015 року у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявницьким принципом» та отриманням інформації яка надійшла з ЄДРЮОФОП стосовно фізичних осіб-підприємців, які припинили підприємницьку діяльність.

Таким чином, перебіг позовної давності за заявленими позовними вимогами починається саме з 12.02.2015 року та триває наступні три роки, у зв'язку з чим в даному випадку строк позовної давності позивачем не пропущено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач незаконно отримала допомогу по безробіттю та соціальні послуги, оскільки на момент здійснення виплат відносилась до категорії зайнятого населення, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до квитанції №6008 від 27.11.2015 року, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 218 грн., який також підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 57-60, 88, 209, 215-216 ЦПК України, ст. 1 «Про зайнятість населення» №803-ХІІ від 01.03.1991, ст. 7, 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», п. 5, 7 Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за №232/16248, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартість наданих соціальних послуг в сумі 3370,52 грн. (три тисячі триста сімдесят гривень 52 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості судовий збір у сумі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В.В. Труханович