Справа № 585/38/16-ц
Номер провадження 4-с/585/2/16
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого судді Глущенко Є.Д.,

при секретарі Салій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною скаргою. Вимоги мотивувала тим, що 03.12.2015 року державним виконавцем ВДВС Роменського МРУЮ ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа 2/585/337/13 про стягнення з неї в солідарному порядку на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованості в сумі 1667804,01 грн. та судового збору - 3441 грн. складено акт опису майна, згідно якого описано та накладено арешт на нежитлову будівлю 379,3 кв.м. та земельну ділянку за адресою: м. Ромни, вул. Луценка,4, заг. пл. 632 кв.м. 22.01.2008 р. між нею та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (Іпотекодержателем) укладені договори іпотеки №13081 та № 2968, як на вказану будівлю так і на вказану земельну ділянку. Враховуючи, що державний виконавець склав Акт опису майна з порушенням вимог як Закону України «Про виконавче провадження», так і Закону України «Про іпотеку» щодо виконання судового рішення, просила визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Роменського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 щодо складання акту опису майна від 03.12.2015 року та скасувати цей акт.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 скаргу підтримав, суду пояснив обставини, викладені в ній.

ОСОБА_1 суду подала заяву про розгляд справи без її участі.

Старший державний виконавець Мірошниченко Н.Р. вимоги скарги не визнала, заперечення мотивувала проведенням нею виконавчих дій з примусового виконання рішення суду у визначені законом строки, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а не Закону України «Про іпотеку».

Представник стягувача ТОВ «Кей-Колект» в судове засідання не зявився. В заяві до суду просив справу розглядати без його участі. Надав суду письмові заперечення, відповідно до яких вважав доводи ОСОБА_1 безпідставними, просив в задоволенні скарги відмовити (а.с.26-27).

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши подані докази, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 22.01.2008 р. між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нині ПАТ «УкрСиббанк») та ФОП ОСОБА_1 був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг № 0, згідно якого наданий ОСОБА_1 кредит у іноземній валюті на загальну суму 1370000 грн. В забезпечення виконання зобовязань між банком та ОСОБА_1 22.01.2008 р. та 06.11.2008 р. було укладено договір іпотеки № 7564 та № 13081, згідно якого в іпотеку передано належні ОСОБА_1 земельна ділянка та нежитлова будівля, що знаходяться за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Луценка, 4 (а.с.10-13)

05.09.2014 року повторно на підставі рішення Роменського міськрайонного суду від 26.03.2013 р. справа № 2/585/337/13 відкрите виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ТОВ «Моноліт» в солідарному порядку на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованості по кредитному договору № 0 в сумі 1664804,01 грн. та судового збору - 3441 грн. (а.с. 4, 48)

На час розгляду справи ОСОБА_2 обіймає посаду старшого державного виконавця ВДВС Роменського МРУЮ та примусово виконує рішення суду тільки в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 Вказану обставину учасники процесу визнали в судому засіданні.

В ході примусового виконання вказаного рішення суду виконавче провадження періодично зупинялося, поновлювалося у звязку з розшуком належних ОСОБА_1 транспортних засобів: КАМАЗ 55111, (1991), зелений, № дв.0877813, № шас.ХТС532130М0033133, ВМ 1671АР, САЕ000466 03.11.2010 р.; МАЗ 93866, (1992), синій, №.шас.0002070, ВМ 5942ХХ, ВМС021129 21.09.2007 р.; TOYOTA Avensis 1/8. (2006), білий № дв.1ZZU720959, № куз. SB1ВR56L10У152003, ВМ 7997АВ, РОА127704 23.03.2006 р.; МАЗ 54323, (1190), синій, № дв. 11945, № шас.ХТМ 7736, ВМ8110АА ВМС021128 21.09.2007 р., виявленням автомобіля TOYOTA Avensis 1/8. та зверненням стягнення на пенсію ОСОБА_1 (а.с.49-66)

Крім того, виконавче провадження поновлювалося у звязку з прийняттям рішень Роменським міськрайонним судом про зняття арешту на вказані будівлю та земельну ділянку від 21.10.2014 р. та від 16.03.2015 р. (а.с.14-16)

05.10.2015 р. постановою старшого державного виконавця накладено арешт на земельну ділянку та нежитлову будівлю в м. Ромни по вул. Луценка,4, які належать ОСОБА_1

03.12.2015 р. складено акт опису майна, згідно якого описано майно: нежитлова будівля, заг. пл.. 379,3 кв.м.; стіни - цегла,вікна пластикові та дерев'яні, приміщення одноповерхове з підвальним приміщенням; дах з шиферу; дверні та віконні перемички - дерев'яні. Підвальне приміщення в аварійному стані. Основні балки з дерева, мають в деяких місцях тріщини то просідання. Стіни цегляні, вікна та двері дерев'яні. Із зовні нежитлове приміщення має тріщини. До нежитлової будівлі підведено централізоване опалення, водопостачання та електропостачання, водовідведення власне; земельна ділянка за адресою: м. Ромни, вул. Луценка,4, заг. пл. 632 кв.м., з них під нежитловим приміщенням, будинком - офісом - 324 кв.м.; під тротуарами, проходами площадками - 308 кв.м. Кадастровий номер земельної ділянки: :05:010:015 (а.с.5-8).

Як встановлено рішеннями Роменського міськрайнного суду як від 21.10.2014 р. так і від 16.03.2015 р. до ТОВ «Кей-Колект» перейшли права вимоги, як за кредитним договором, так і за договорами іпотеки (а.с. 14-16)

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, вправі накладати арешт на майно боржника, передавати його на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку.

Згідно п. 1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження є, зокрема, заява стягувача про примусове виконання рішення.

Як прописано в п.1 ч.1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Главою 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника.

Як передбачено ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» на майно, яке перебуває в іпотеці, та не входить до Переліку видів майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами допускається звернення стягнення на майно, яке полягає, зокрема, в його арешті та примусовій реалізації.

Шляхом накладення арешту на майно застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду.

Арешт може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження як це в прописано в ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Згідно ч. 8 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачене розділом V Закону України «Про іпотеку».

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та ч.8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису, про що і зазначено в ст.ст. 39, 41 Закону України «Про іпотеку».

Як встановлено в судовому засіданні ні рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлового приміщення 379,3 кв.м. та земельної ділянки за адресою: м. Ромни, вул. Луценка,4, заг. пл. 632 кв.м., ні вчинення нотаріусом виконавчого напису, не існує і виконавчі дії старшим державним виконавцем Мірошніченко Н.Р. вчиняються на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

З огляду на зазначене, суд вважає, що виконавчі дії з примусового виконання рішення суду від 26.03.2013 р. справа № 2/585/337/13 регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові № 6-238 цс14.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для суду першої інстанції.

Тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. ст. 210, 213, 214, 360-7, 383-388 ЦПК України, ст.ст. 11, 19 , 32, 33, 44, 52, 54, 56, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст.1, 33 ,39, 41 Закону України «Про іпотеку», суд,

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Роменського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 щодо складання Акту опису майна від 03.12.2015 року та скасування Акт опису майна від 03.12.2015 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Сумської області через Роменський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали - з дня отримання копії ухвали і набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Суддя - підпис -

Копія вірна:

Суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_6