Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 194/2271/14-ц

Провадження № 2/185/924/16

11 травня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючий - суддя Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка, відділу державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції в Дніпропетровській області про зобовязання виплати щомісячних страхових виплат,

В С Т А Н О В И В :

10.12.2014 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернівського міського суду Дніпропетровської області з даним позовом, в якому просив суд:

зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка виплачувати йому з 01 квітня 2001 року щомісячну страхову виплату у розмірі 351 грн. з послідуючим перерахуванням відповідно до Закону;

зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка зробити індексацію сум відшкодування своєчасно не нарахованих і не відшкодованих;

зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка зробити перерахунок щомісячних страхових виплат, згідно коефіцієнтів визнаних Фондом в 2012 році і частково до раховані, застосовані в березня та вересні 2012 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка проводити йому виплати страхових сум у розмірі 351,25 грн., щомісячно, починаючи з 01 квітня 2001 року з наступним перерахунком згідно діючого законодавства та забезпечити виплату цих коштів з урахуванням проведених виплат. Зазначене рішення суду знаходиться на примусовому виконанні у ВДВС м. Тернівка, однак відділення Фонду відмовилось здійснити будь-які перерахунки щомісячних страхових виплат. Державний виконавець займається зволіканням і є в змові з Фондом, ігноруючи рішення суду. Згідно рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2010 року йому частково було виплачено доплати щомісячних страхових виплат в сумі 20845,51 грн., однак Вищим спеціалізованим судом від 21 грудня 2011 року рішення апеляційного суду від 14 лютого 2011 року скасовано. Фонд звертався до Тернівського міського суду з приводу повороту виконання рішення суду, однак їм було відмовлено. Вважає, що Правління Фонду в 2012 році добровільно визнало, що з 2001 року до 2012 року застосовані щорічні коефіцієнти перерахунку страхових виплат у заниженому розмірі і часткового зробило перерахунок, застосувавши нові коефіцієнти.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20.04.2015 р. року справу було передано для розгляду до Павлоградського міськрайонного суду. Дніпропетровської області (том 1, а.с.56).

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду. Дніпропетровської області від 29.01.2016 р. року справу було принято у провадження та призначено до судового розгляду (том 1, а.с 253).

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.04.2016 року провадження у справі було закрито в частині вимоги позивача про зобов'язання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка виплачувати йому з 01 квітня 2001 року щомісячну страхову виплату у розмірі 351 грн. з послідуючим перерахуванням відповідно до Закону (том 2, а.с.41-42).

У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на безпідставність та недоведеність. Також 17.02.2016 р. подав письмові заперечення на позовну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_4 державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 просив відмовити позивачу у задоволенні позову в частині зобовязання даного відповідача виплачувати щомісячні страхові виплати, оскільки виконавчий лист, виданий на виконання рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року про зобовязанння відділення Фонду в м. Тернівці проводити ОСОБА_1 виплати страхових сум у розмірі 351, 25 грн. щомісячно, починаючи з 01 квітня 2001 року з наступним перерахунком згідно діючого законодавства та забезпечити виплату цих коштів з урахуванням проведених виплат, на виконанні ВДВС Тернівського МУЮ в Дніпропетровській області не перебуває. Також просив провести судове засідання без участі представника відповідача (том 2, а.с.25-26).

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка як потерпілий з 01.07.2009 року та має зареєстрований страховий випадок - трудове каліцтво, що сталося 12 березня 1975 року за висновком МСЕК від 20 грудня 1995 року, серія МСЕ 218АЗ № 057159-869, за яким потерпілому встановлено сукупний відсоток втрати працездатності 65 %, у тому числі : 15 % по трудовому каліцтву (дата акту 12.03.1975 року за № 129а); 50 % по професійному захворюванню (дата по акту 18.07.1995 року ) та встановлена 3 група інвалідності, безстроково, що підтверджується постановою відділення № 0421/6058.1/1 від 17.06.2009 року «Про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати», що відповідачем визнано та не оспорюється.

Ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин визначав Закон України від 23.09.1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який з 01 січня 2015 року діє в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року N 77-VIII, як Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (в редакції, чинній на час виникнення відповідних правовідносин між сторонами) страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням. Ч. 2 ст.16, ст. 17 Закону визначалося, що безпосереднє управління Фондом соціального страхування від нещасних випадків здійснюють його правління та виконавча дирекція. Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків, зокрема, спрямовує і контролює діяльність виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів; затверджує інструкцію про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів, погоджену з Національним банком України і спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, інші нормативні документи, що регламентують внутрішню діяльність Фонду. Рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обовязковим для виконання всіма страхувальниками та застрахованими. Ч.2 ст.29 Закону встановлювалося, що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Перерахування щомісячних страхових виплат проводиться з урахуванням вимог абз.2 ч.1 ст. 34 Закону, відповідно до якої сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Сума перерахованої щомісячної страхової виплати та пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (станом на 1 березня відповідного року) обмежується відкоригованим середньомісячним заробітком потерпілого.

При перерахуванні щомісячних страхових виплат з 1 березня для коригування середньомісячної заробітної плати застосовується коефіцієнт, на який перераховуються щомісячні страхові виплати потерпілим (членам їх сімей) за рішенням правління Фонду.

Відповідно до п.3.8.2. Порядку призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей), затвердженого постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 року № 24, розмір щомісячної страхової виплати встановлюється з урахуванням коефіцієнтів перерахування, які встановлюються правлінням Фонду щороку з 1 березня; перерахування розміру щомісячної страхової виплати проводиться виходячи з відкоригованої заробітної плати на коефіцієнт підвищення страхових виплат, затверджений правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Коефіцієнти підвищення страхових виплат у 2002 році - 1,193, у 2003 році - 1,182, у 2004 році - 1,152, у 2005 році - 1,238, у

2006 році - 1,203, у 2007 році - 1,183, у 2008 році - 1,125, у 2009 році - 1,063, у 2010 році - 1,0, у 2011 році - 1,102, у 2012 році - 1,176,

Вказаний Порядок призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей) затверджено відповідно до Закону № 1105-ХІV, до якого внесено зміни Законом України від 23 лютого 2007 року № 717-V, що набрав чинності 20 березня 2007 року, відповідно до яких пункт 7 частини сьомої статті 17 Закону № 1105-ХІV доповнено абзацом одинадцятим та визначено повноваження правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків щодо затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат.

Статтею 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» було передбачено, що страхові виплати потерпілому провадяться щомісячно в установлені Фондом соціального страхування від нещасних випадків дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв'язку із страховим випадком. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. З 01 січня 2015 року зазначені норми встановлені частинами 1, 5 та 6 ст. 47 Закону України від 23.09.1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції Закону від 28 грудня 2014 року N 77-VIII).

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року позов ОСОБА_1 до відділення ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України у м. Тернівка, ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про зобовязання вчинити певні дії, визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди, було задоволено частково, вирішено ОСОБА_2 виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Тернівці Дніпропетровської області, , проводити ОСОБА_1, виплати страхових сум у розмірі 351 (триста пятдесят одну) грн. 25 коп. щомісячно, починаючи з 01 квітня 2001 року з наступним перерахунком згідно діючого законодавства та забезпечити виплату цих коштів з урахуванням проведених виплат.В іншій частині вимог відмовлено. (том 1, а.с.105-110).

Вказане рішення не було оскаржене та набрало законної сили 19 вересня 2014 року.

Рішенням суду було, зокрема, встановлено, що згідно рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.05.2012 р. - з 01.07.2000 р. тарифні ставки та оклади на підприємстві були підвищені 1,367, тому розмір щомісячного відшкодування ОСОБА_1 складає 351,25 грн., а саме 351,25 грн.:65%х100%=540,38 грн. розмір заробітної плати, але в позовних вимогах ОСОБА_1 до ВВД ФССНВУ в м. Тернівки було відмовлено, оскільки вимоги були передчасними.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що перерахування щомісячних страхових виплат позивача проводились у відповідності з постановами правління Фонду:

-01.03.2002 року на коефіцієнт 1,193 ( постанова правління ФС СНВУ №15 від 14.03.2002 р.);

-01.03.2003 року на коефіцієнт 1,182 ( постанова правління ФС СНВУ №3 від 04.03.2003 р.);

-01.03.2004 року на коефіцієнт 1,152 ( постанова правління ФС СНВУ №5 від 24.02.2004 р.);

-01.03.2005 року на коефіцієнт 1,238 ( постанова правління ФС СНВУ №3 від 28.02.2005 р.);

-01.03.2006 року на коефіцієнт 1,203 ( постанова правління ФС СНВУ №3 від 06.03.2006 р.);

-01.03.2007 року на коефіцієнт 1,183 ( постанова правління ФС СНВУ №9 від 28.02.2007 р.);

-01.03.2008 року на коефіцієнт 1,125 ( постанова правління ФС СНВУ №2 від 28.02.2008 р.);

-01.03.2009 року на коефіцієнт 1,063 ( постанова правління ФС СНВУ №2 від 26.02.2009 р.);

-01.03.2010 року на коефіцієнт 1,00 ( постанова правління ФС СНВУ №1 від 02.03.2010 р.);

-01.03.2011 року на коефіцієнт 1,102 ( постанова правління ФС СНВУ №8 від 19.04.2011 р.);

-01.03.2012 року на коефіцієнт1,176 ( постанова правління ФС СНВУ №4 від 01.03.2012 р.);

-01.03.2012 року при проведенні перерахунку страхових виплат потерпілим застосовуються коефіцієнти: у 2002 р. - 1,352; у 2003р. - 1,21; у 2004р. -1,228; у 2005 р. - 1,275 ( постанова правління ФС СНВУ №15 від 30.03.2012 р.);

- 01.09.2012 року при проведенні перерахунку страхових виплат потерпілим застосовуються коефіцієнти: у 2006 р. - 1,367; у 2007р. - 1,292 (постанова правління ФС СНВУ №31 від 21.09.2012 р.);

-01.03.2013 року на коефіцієнт 1,149 ( постанова правління ФС СНВУ №1 від 19.03.2013 р.).

Позивач помилково вважає, що коефіцієнти, визначені постановами правління ФС СНВУ №15 від 30.03.2012 р. та №31 від 21.09.2012 р., мають застосовуватися, відповідно, починаючи із 2002 р. та у наступних роках, а не є підставою до перерахунку страхових виплат у 2012 році (том 1, а.с.22-23). Проте, відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно ст. 5 Цивільного Кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Так само, у п.3 постанови правління ФС СНВУ №15 від 30.03.2012 р . «Про проведення перерахунку щомісячних страхових виплат потерпілим та членам їх сімей у 2012 році» прямо зазначено, що механізм перерахунку щомісячних страхових виплат, передбачений пунктом 1 цієї постанови, застосовується при подальших перерахунках щомісячних страхових виплат з 1 березня кожного наступного року. За п. 5 вказаної постанови вона набирає чинності з дня її офіційного опублікування та застосовується з 1 березня 2012 року.

Як вбачається із наданих відповідачем розрахунків, останнім вірно розраховано виплати позивачу, виходячи із визначеного рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року розміру щомісячного відшкодування позивача (351,25 грн.), та застосуванням належних коефіцієнтів (з 01.03.2012р.) 351, 25 грн. х1,352 х1,21 х 1,228 х 1,275 х 1,203 х 1,183 х 1,125 х 1,063 х 1,00 х 1,102 х 1,176 та (з 01.09.2012р.): 351, 25 грн.х 1,352 х1,21 х 1,228 х 1,275 х 1,367 х 1,292 х 1,125 х 1,063 х 1,00 х 1,102 х 1,176 (том 2, а.с.44).

Таким чином, перерахунок розміру щомісячних страхових виплат позивачу було проведено відповідачем ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка відповідно до вимог закону.

ОСОБА_4 державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, виходячи із характеру позовних вимог, не є належним відповідачем у даній справі, що зумовлює відмову у позові до даного відповідача.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Як слідує із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способами, передбаченими цим Кодексом та іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будь-яких конкретних доказів у доведення позовних вимог позивач суду не надав і судом таких доказів не здобуто.

За таких обставин, у позові слід відмовити повністю.

При зверненні до суду позивачем судовий збір з позовної заяви не сплачувався на підставі п. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» , як позивач у справі про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Відповідно до частини 4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій