КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6842/15-ц
Провадження № 2/552/204/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2016 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

При секретарі Павленко Л.М.

За участі представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення завданої шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача завданої шкоди посилаючись на те, що відповідач перебував у трудових відносинах з позивачем та був відповідальним за організацію виконання робіт повязаних з ремонтом покрівлі по вул. Шевченка, 22/46 у м. Полтаві. 02 вересня 2015 року позивач видав відповідачу кошти 12 000 грн., а 03 вересня 2015 року 5 000 грн. для закупівлі будівельних матеріалів. Відповідачем матеріали не були закуплені та визнано факт недостачі коштів своєю заявою. 21 вересня 2015 року трудові відносини між сторонами розірвано, кошти відповідачем не повернуті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідач у своїх письмових запереченнях визнав факт отримання від позивача коштів на загальну суму 16 000 грн. Надані відповідачем товарні чеки не можуть бути прийняті до уваги, оскільки на них не зазначено, що це є дублікати та не вказано , де саме вони були придбані. Навіть враховуючи надані чеки,відповідачем визнано факт придбання будівельних матеріалів за кошти позивача на суму 12 600 грн. Просив позов задовольнити, стягнути завдану шкоду у розмірі 17 000 грн. та 487 грн. 20 коп. судового збору.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні 14 березня 2016 року позовні вимоги підтримав та пояснив, що видача відповідачу коштів здійснювалось відповідно до видаткових касових ордерів. В обумовлений строк відповідач не закупив необхідні будівельні матеріали, а тому він вимушений був придбати ці матеріали самостійно. Позивачем визнано, що відповідачем надавались касові документи на придбані будівельні матеріали на суму 737,50 грн., 518 грн., 886 грн. Просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та пояснив, що від позивача на придбання будівельних матеріалів ним отримано 12 000 грн. та всі чеки , що підтверджують витрату цих коштів ним передані позивачу. Свої підписи на видаткових накладних на загальну суму 17 000 грн. пояснив тим, що ці документи ним були підписані за проханням позивача без реального отримання коштів. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши сторони, свідка, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач у встановленому законом порядку був зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснював діяльність 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель.

Згідно наказу № 1 від 02 вересня 2015 року ОСОБА_2 з 02 вересня 2015 року прийнятий покрівельником до ФОП ОСОБА_3 та призначений відповідальним за організацію виконання робіт на обєкті «Ремонт покрівлі будинку по вул. Шевченка, 22/46 у м. Полтава».

Відповідно до видаткових касових ордерів від 02 вересня 2015 року позивач , як фізична особа-підприємець видав відповідачу 12 000 грн. на придбання матеріалів для виконання поточного ремонту покрівлі будинку по вул.. Шевченка, 22/46 у м. Полтава та 03 вересня 2015 року на ці ж цілі видано 5 000 грн.

Видаткові ордери містять підписи відповідача про отримання даних коштів на загальну суму 17 000 грн.

Згідно наказу № 6 від 21 вересня 2015 року відповідач звільнений з займаної посади.

Матеріали справи містять заяву відповідача адресовану на імя позивача щодо компенсування недостачі коштів виданих на придбання матеріалів по обєкту «Ремонт покрівлі будинку по вулиці Шевченка 22/46 м. Полтави» за рахунок заробітної плати останнього.

Судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача ОСОБА_2 щодо не отримання ним коштів відповідно до видаткових касових ордерів на загальну суму 17 000 грн., підписання даних документів та написання заяви про недостачу коштів на прохання позивача, оскільки відповідач не звертався до компетентних органів з приводу таких дій позивача, а саме ведення його в оману щодо підпису зазначених документів.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 лютого 2016 року за заявою відповідача ОСОБА_2 порушено кримінальне провадження за ч.1 ст. 190 КК України, а саме, що в період часу з 01 вересня 2015 року по кінець листопада 2015 року під час виконання поточного ремонту покрівлі житлового будинку по вул. Шевченка, 22/46 у м. Полтава, ФОП ОСОБА_3 вчинив шахрайські дії відносно ОСОБА_4

Проте, з заявою про вчинення кримінального правопорушення відповідач звернувся до поліції після того як дізнався, що в провадження суду перебуває дана справа, до надходження даної справи до суду відповідач не звертався до будь-якого органу з приводу шахрайських дій чи вчинення іншого злочину позивачем відносно відповідача.

З часу порушення кримінального провадження, відповідачу не вручена підозра за ч.1 ст. 190 КК України відповідно до заяви відповідача.

Судом не можуть бути прийняті до уваги пояснення свідка ОСОБА_5, оскільки останній підтвердив лише доставку на обєкт будівельних матеріалів відповідачем та не був присутнім під час їх придбання.

На підтвердження своїх заперечень, відповідачем надано суду ряд товарних чеків на придбання у період з 04 по 22 вересня 2015 року будівельних матеріалів та у судовому засіданні він пояснив, що це є дублікати, а оригінали документів знаходяться у позивача.

У судовому засіданні позивачем визнано, що касові документи про придбання будівельних матеріалів на суми 737,50 грн., 518 грн., 886 грн. надавались відповідачем, а тому ці кошти не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується інших касових документів наданих відповідачем, то оплата за придбання листу оцинкового на суму 3 905 грн. 40 коп. здійснювалось з карткового рахунку позивача, що не заперечувалось в судовому засіданні і відповідачем.

Товарні чеки надані відповідачем не відповідають терміну «розрахункові документи», що визначений Законом України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та мають відповідати вимогам пункту 2 Наказу № 13 від 21 січня 2016 року Міністерства Фінансів України , зареєстрований в Мінюсті України 11.02.2016 року № 220/28350 «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів, Порядку подання звітності, повязаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)» в частині зазначення в такому чеку: найменування господарської одиниці, адресу господарської одиниці, для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН»; для СГ, що не є платниками ПДВ, - податковий номер або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку у паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), перед яким друкуються великі літери «ІД» (ідентифікаційні дані);якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру, - кількість, вартість придбаного товару (отриманої послуги);вартість одиниці виміру товару (послуги); назва товару (послуги);літерне позначення ставки ПДВ праворуч від надрукованої вартості товару (послуги) (для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ); позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо) та суму коштів за цією формою оплати; загальну вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО»;для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ»; для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ), - окремим рядком розмір ставки такого податку, загальну суму такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку. У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення; порядковий номер касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина) проведення розрахункової операції; фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН»; напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та найменування або логотип виробника.

До даних товарних чеків також необхідно додати докази, що субєкт господарювання, який здійснив продаж будівельних матеріалів є субєктом підприємницької діяльності та займається відповідним роздрібним чи оптовим продажем зазначених товарів.

Розрахункові документи, які надані відповідачем не містять всіх цих реквізитів , а тому є неприйнятними та такими, що не можуть бути прийняті судом як належні докази.

Не проведення позивачем оплати відповідачу за виконану ним роботу не може слугувати підставою для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачу у судовому засіданні розяснено його право на звернення в установленому законом порядку щодо захисту своїх порушених трудових прав.

Згідно ч.2 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами.

Статтею 136 КЗпП України визначений порядок покриття шкоди заподіяної працівником , а саме частиною третьою встановлено, що покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Відповідно до ч.1 статті 60, ч.1 ст. 131 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Сторони зобовязані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі.

Ні відповідачем, ні представником відповідача в ході судового засідання не заявлено клопотання з наданням відповідних доказів щодо застосування ч.2 ст. 137 КЗпП України в частині можливого зменшення розміру покриття шкоди.

На підставі вищевикладеного, з відповідача на корись позивача підлягає стягненню шкода у розмірі 14 858 грн. 50 коп. із розрахунку 17 000 грн. - 737,50 грн. - 518 грн. - 886 грн. та судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88, 209, 212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти у розмірі 14 858 грн. 50 коп., судовий збір 487 грн. 50 коп., а всього 15 346 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Київський районний суд м. Полтави до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутніми в судовому засідання протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду .

Головуючий Ж.В.Кузіна