Справа № 310/4697/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2016 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Ревуцького С.І.

при секретарі Мазняк О.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива-Плюс» про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 4,6270 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишнього КСП «Леніна» Дмитрівської сільської ради, ДП №4, п.68. Вказана земельна ділянка згідно договору оренди від 15.01.2005р. та зареєстрованого 08.07.2008р. у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при державному комітеті України по земельним ресурсам» була передана в оренду строком на 10 років ТОВ Агрофірма «Нива-Плюс». Позивач вважає, що у відповідача перед нею є заборгованість по орендній платі за 2013-2014 роки, яка з урахуванням передбаченої договором пені та 3% річних складає 7726,30 грн.

В уточнюючій позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача пеню за прострочення виплати орендної плати в сумі 3408,03 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 визнала, що орендну плату за 2013-2014 роки вона отримала в повному обсязі, але з запізненням. Тому у відповідності до п.14 договору оренди від 15.01.2005р. просила стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі 0,1% від несплаченої своєчасно суми за кожен день прострочення в загальному розмірі 3408,03 грн.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та пояснив, що насправді у відповідача в оренді знаходились дві земельні ділянки, які належать позивачу. Орендна плата за кожну земельну ділянку у відповідності до укладених договорів складає 7500 грн. за період з 2012 по 2014 роки, тобто зо три роки, а всього 15000 грн. Насправді позивачу за цей час виплачена орендна плата в розмірі 21411,50 грн., тобто відповідач самостійно, без внесення змін до відповідних договорів, збільшив орендну плату та виплатив її в повному обсязі в натуральній та грошовій формі, на час розгляду справи в суді заборгованості перед позивачем не має. Орендна плата за 2013 та 2014 роки дійсно була виплачена із запізненням у звязку з форс-мажорними обставинами, зафіксованими відповідно висновком про форс-мажорні обставини від 16.09.2013р. та сертифікатом №1020 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 17.10.2014р. Торгово-промислової палати України. Тому відповідач звільняється від відповідальності за прострочення виконання зобовязання за відповідними договорами оренди землі на підставі ст.617 ЦК України та п.42 відповідного договору. Просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позову на підставі наступного.

Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 4,6270 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишнього КСП «Леніна» Дмитрівської сільської ради, ДП №4, п.68. Вказана земельна ділянка згідно договору оренди від 15.01.2005р. та зареєстрованого 08.07.2008р. у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при державному комітеті України по земельним ресурсам» була передана в оренду строком на 10 років ТОВ Агрофірма «Нива-Плюс».

Також суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що на час розгляду справи в суді орендна плата за оренду вказаної земельної ділянки виплачена позивачу в повному обсязі, але за 2013 та 2014 роки із затримкою встановлених договором строків виплати. Вказані факти визнані всіма учасниками судового розгляду, тому додатковому доказуванню не підлягають.

Згідно п.14 договору оренди землі від 15.01.2005р., у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

В той же час пунктом 42 вказаного договору передбачено, що сторона, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Висновком про форс-мажорні обставини від 16.09.2013р. та сертифікатом №1020 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 17.10.2014р. Торгово-промислової палати України встановлено, що у вказані роки несприятливі погодні умови, які спричинили значні пошкодження посівів сільськогосподарських культур на площах ТОВ АФ «Нива-Плюс», є форс-мажорними обставинами.

Відповідно до ч.1 ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

В даному випадку суд вважає доведеним, що порушення відповідачем обовязку щодо своєчасної сплати позивачу орендної плати сталося внаслідок непереборної сили, тому відповідач звільняється від відповідальності за це, передбаченої п.14 вказаного договору оренди землі і, відповідно, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива-Плюс» про стягнення боргу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_3