Справа № 462/6498/15 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/812/16 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вилучення автомобіля, звернення стягнення на предмет застави та стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернувся з позовом в суд до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3. Просили ухвалити рішення про вилучення автомобіля, звернення стягнення на предмет застави та стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21 вересня 2015 року позовну заяву ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вилучення автомобіля, звернення стягнення на предмет застави та стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в частині позовних вимог про вилучення автомобіля, звернення стягнення на предмет застави повернуто позивачу на підставі ст.121 ЦПК України.

Ухвалу суду оскаржив ПАТ « Ідея Банк».

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, оскаржувана ухвала є необґрунтованою, безпідставною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню. Покликається на приписи ст. ст. 113, 118 ЦПК України, ст. ст. 543, 554 ЦК України.

Зазначає, що позивач звернувся з позовом в суд про звернення стягнення на предмет застави до ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 за місцем реєстрації останньої, що не порушує правил підсудності. Не погоджується з висновками суду першої інстанції, які викладені в оскаржуваній ухвалі, що позовні вимоги, заявлені до відповідача ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та позовні вимоги, заявлені до відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором, мають різний предмет та різні підстави для вирішення спору, тобто, предметом зазначеного спору є різні самостійні договірні відносини, які мають розглядатися окремо, а відтак, позовна заява підлягає поверненню, оскільки такі не відповідають приписам ч. 2 ст.118 ЦПК України.

Вважає, що неможливість окремого розгляду договорів може бути пов»язана, зокрема із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов»язання та іншими умовами договорів. Відповідно, подання двох окремих позовів є невиправданим, а взаємопов»язаність пред»явлених позивачем вимог є очевидною.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 21 вересня 2015 року скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для відкриття провадження та подальшого її розгляду.

Учасники судового процесу в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені, відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, тому розгляд справи, відповідно до ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов"язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Ідея Банк» звернулося в Залізничний районний суд м. Львова з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про вилучення автомобіля, звернення стягнення на предмет застави та стягнення солідарно з відповідачів заборгованості в сумі 50 грн.

Вказаний позов подано за місцем проживання відповідача - ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Як убачається зі змісту позову позовні вимоги до ОСОБА_2 про вилучення автомобіля, звернення стягнення на предмет застави та позовні вимоги до ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором мають різний предмет та різні підстави для вирішення спору, тобто предметом зазначеного вище спору є різні самостійні договірні відносини, що мають розглядатися окремо.

Зокрема, вказаний висновок узгоджується з висновками, зазначеними у постанові Верховного Суду України № 6-745цс15 від 1.07.2015 року, яка відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки позовні вимоги ПАТ «Ідея банк» про звернення стягнення на предмет застави заявлено до ОСОБА_2 та не стосуються ОСОБА_3, а зареєстрованим місцем проживання зазначеного відповідача є м.Антрацит Луганської області, то відсутні правові підстави для відкриття провадження Залізничним районним судом м. Львова в частині позовних вимог щодо вилучення автомобіля та звернення стягнення на предмет застави.

Згідно із п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

А відтак, висновки суду, що позовну заяву ПАТ «Ідея Банк» в частині позовних вимог про вилучення автомобіля та звернення стягнення на предмет застави слід повернути позивачу, розяснивши позивачу про його право звернутися з даними позовними вимогами до відповідного суду Луганської області, є вірними.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Ідея Банк» висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними і відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає. А відтак, апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного товариства «Ідея Банк» -відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 21 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і в силу вимог ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.