справа № 325/1672/15-ц
провадження№2/325/85/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року Приазовський районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: Шеїної Л.Д., при секретарі : Красновій Ю.С.,

за участю прокурора Приазовського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Приазовське цивільну справу за позовом прокурора Приазовського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області, діючого в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, до ОСОБА_5 районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації Запорізької області №37 від 16.01.2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства», визнання незаконним та скасування розпорядження голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації Запорізької області №991 від 25.12.2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства», визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 11.12.2012 року , скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, зобов*язання ОСОБА_3 повернути земельну ділянку на користь Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, поновлення строку звернення до суду,

встановив:

31.08.2015 року прокурор Приазовського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області, діючи в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 районної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації Запорізької області №37 від 16.01.2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства», визнання незаконним та скасування розпорядження голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації Запорізької області №991 від 25.12.2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства», визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 11.12.2012 року , скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, зобов*язання ОСОБА_3 повернути земельну ділянку на користь Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, поновлення строку звернення з позовом до суду.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, прокурор зазначив, що згідно з зазначеними розпорядженнями голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації Запорізької області фермерське господарство «БИХКАЛО» , маючи статус юридичної особи, отримало дозвіл на розробку землевпорядної документації та взяло в оренду земельну ділянку площею 30 га ( кадастровий номер НОМЕР_1 : 02 : 002 : 0155 ), у тому числі ріллі 30 га із земель Гірсівської сільської ради в оренду строком на 49 років , державної форми власності без проведення земельних торгів (аукціону) всупереч вимогам статті 7 Закону України «Про фермерське господарство», статтей 123,124,134 Земельного Кодексу України ( далі ЗК України), норми яких виключають можливість надання юридичній особі - фермерському господарству земельної ділянки без проведення земельних торгів.

Про наявність розпорядження ОСОБА_5 РДА від 16.01.2012 №37 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства» прокуратурі району стало відомо у березні 2015 року лише при перевірці законності договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 28.12.2012 року, укладеного між ОСОБА_5 районною державною адміністрацією та ОСОБА_3

Тим самим, на думку прокурора, ним пропущено строк позовної давності на звернення з позовом про визнання незаконним розпорядження ОСОБА_5 РДА від 16.01.2012 № 37 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства» з поважних причин, а тому просить суд такий строк поновити.

В судовому засіданні прокурор, повноваження якого підтверджено відповідним документом ( а.с. 158 том1, а.с.1 том 2 ), діючий в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, позов підтримав, в його обґрунтування послався на ті ж підстави і просив суд позов задовольнити.

Особа - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, в інтересах якої пред*явлено позов прокурором, в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи , спрямував до суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність, позов підтримує ( а.с. 190, 237-238 том1 ).

Відповідач ОСОБА_5 районна адміністрації Запорізької області в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, просив суд справу розглянути за його відсутності та спрямував до суду письмові пояснення, де виказав свої заперечення проти позову, посилаючись на наступні обставини:

так, спірні розпорядження надавали право ОСОБА_3 , як фізичній особі, а не як юридичній особі. Договір оренди укладався між ОСОБА_5 районною державною адміністрацією та ОСОБА_3, як з фізичною особою, а не з юридичною особою фермерським господарством «Бихкало». Конкурентні засади ( земельні торги) застосовуються лише у разі передачі земельної ділянки в оренду юридичній особі. В даному випадку, на думку відповідача ОСОБА_5 районної державної адміністрації, дозвіл на розробку проекту, затвердження проекту та укладання договору оренди відбувалося не з юридичною особою, а з громадянкою ОСОБА_3. Діюче на той час законодавство України не забороняло громадянам створювати декілька фермерських господарств. Тим самим , отримавши земельну ділянку, ОСОБА_3 не позбавлялася права створити інше фермерське господарство. А отже, на думку відповідача, прокурор не довів , що спірні розпорядження порушили інтереси держави. Крім того, на думку відповідача ОСОБА_5 районної державної адміністрації, позивач не навів жодного правового обґрунтування на визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. До того ж, на думку відповідача, прокурор пропустив строк звернення з позовом до суду, поважних причин для його поновлення не навів. Тому, сукупність зазначених підстав, на думку ОСОБА_5 районної державної адміністрації, свідчить про необгрунтованість позовних вимог, в задоволенні яких слід відмовити ( а.с. 175, 198 том1, а.с.2-6 том2).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи ( а.с. 193,236, 239 том 1).

Представник відповідачки адвокат ОСОБА_4, діючий на підставі договору про надання юридичних послуг та відповідного свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ( а.с. 155-157 том1) проти позову заперечував, посилаючись на те, що прокурор пред*явив позов із формальних міркувань, оскільки, на думку представника відповідача адвоката ОСОБА_4, прокурор не довів, що діями відповідачів, і безпосередньо його довірителем, спричинена шкода інтересам держави; ОСОБА_3, хоча на день звернення ( 30.08.2011 року) до ОСОБА_5 районної адміністрації з заявою щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду строком на 49 років площею 30,00га для ведення фермерського господарства на території Гірсівської сільської ради за межами населеного пункту, набула статусу юридичної особи, однак зазначена обставина не забороняє громадянам створювати декілька фермерських господарств; ОСОБА_3 зверталася з зазначеною заявою до райдержадміністрації саме як фізична особа, а відтак, підстави у проведені аукціону ( земельних торгів) відсутні; на думку представника відповідача адвоката ОСОБА_4, безпідставні посилання прокурора , що отримання ОСОБА_3 такої земельної ділянки фактично призвело до розширення вже існуючого фермерського господарства «БИХКАЛО», такі посилання є лише припущенням; прокурор не довів обґрунтованість вимог щодо визнання договору оренди земельної ділянки та поновлення строку звернення з позовом до суду. На думку представника відповідачки ОСОБА_3, в період часу з 2011 року по 2014 рік, органи прокуратури здійснювали повноваження щодо загального нагляду, тому прокурору було відомо про кожне рішення , яке ухвалювала в цей час ОСОБА_5 райдержадміністрація, тому не виключає, що прокурор своєчасно дізнався і про ті рішення, що є предметом оскарження. Свої пояснення стосовно позовної заяви представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 виклав також і письмово і які, за згодою сторін, долучені до матеріалів справи ( а.с. 8-12 том2 ).

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини:

так, в матеріалах справи наявне свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи фермерського господарства «БИХКАЛО» , яка проведена 14.04.1994 року ( а.с.19 - 20, 42 - 44, 65 - 66, 88-89, 181-183 том1) , зазначене фермерське господарство включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 14.04.1994 року, його керівником є ОСОБА_3, розроблено Статут фермерського господарства «БИХКАЛО» ( а.с. 184, 204-209 том1).

30.08.2011року ОСОБА_3 звернулася до голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації з заявою щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 49 років площею 30.00га для ведення фермерського господарства на території Гірсівської сільської ради за межами населеного пункту ( а.с. 178 том1 ).

За результатами розгляду такої заяви ОСОБА_3 головою ОСОБА_5 державної районної адміністрації ухвалено розпорядження за № 37 від 16.01.2012 року ,яким ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства ( а.с.14,37, 60,83, 176 том 1 ), розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства в оренду на 49 років на території Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області з кадастровим номером НОМЕР_1 : 02 : 002 : 0155 ( а.с. 210-231), а згодом головою ОСОБА_5 державної районної адміністрації ухвалено розпорядження за № 991 від 25.12.2012 року ( а.с.15,38,61, 84, 177 том 1), яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_3.

11.12.2012 року між ФГ «БИХКАЛО» та ОСОБА_5 районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки площею 30 га ( кадастровий номер НОМЕР_1 : 02 : 002 : 0155 ), у тому числі ріллі 30га із земель Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області від 11.12.2012 року ( а.с.16-18, 39-41, 62-64, 85-87). За довідкою Відділу Дежкомзему у Приазовському районі Запорізької області ( а.с.187 188, 203 том 1) за правовим статусом земельна ділянка, отримана ОСОБА_3 в оренду, є державною формою власності, сільськогосподарського призначення, рілля.

Згідно повідомлення Приморської об*єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області ( а.с.22, 45,68,91 том 1) земельна ділянка на території Гірсівської сільської ради, площею 30,00га згідно договору оренди від 11.12.2012 року включена до податкової декларації з плати на землю фермерським господарством «БИХКАЛО». Орендна плата сплачується фермерським господарством «БИХКАЛО» своєчасно та в повному обсязі.

Згідно повідомлення відділу Держземагенства у Приазовському районі Запорізької області від 15.04.2015 року № 10-28-03 -613/2-15 ( а.с. 21,44,67 том 1) грошова оцінка земельної ділянки площею 30,00га рілля для ведення фермерського господарства в оренду ( кадастровий номер НОМЕР_1 : 02 : 002 : 0155 ) складає 799 042,80грн.

Відповідно до встановлених фактичних обставин, між сторонами склалися земельні правовідносини.

Відповідно до ст..3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до приписів ст..124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

У відповідності до ч.2 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Зокрема, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної та комунальної власності або права на них, крім іншого, у разі передачі тільки громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства ( в редакції чинній на момент виникнення даних правовідносин).

Згідно з частиною 2 статті 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах ( земельних торгах) земельні ділянки державної або комунальної власності або права на них, зокрема у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства ( в редакції чинній на момент виникнення даних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації.

Крім того, за змістом частини 1 ст.8 Закону України «Про фермерське господарство» ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Відповідно до вимог статей 89, 91, 92 ЦК України та ст..4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» ( у редакції , чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація юридичних осіб це засвідчення факту створення юридичної особи, після чого виникає цивільна правоздатність юридичної особи.

Зокрема, статтею 31 ЗК України передбачено, що землі фермерського господарства можуть складатися, у тому числі, із земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі.

Таким чином, аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання додаткової земельної ділянки ( ділянок ), але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства.

Зазначений висновок відображено в постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2014 року у справі № 922/4817/13.

В силу ст..360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом ( судами ) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов*язковим для всіх суб*єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно- правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов*язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Судку України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.116 ЗК України, рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у користування земельної ділянки є необхідною передумовою виникнення права власності на земельну ділянку.

Частиною 1 статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з ч.3 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Відповідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Оскільки на момент прийняття оскаржуваних розпоряджень ОСОБА_5 державної районної адміністрації ( а.с.14, 37, 60, 83, 176, 15,38,61, 84, 177 том 1) та укладання договору оренди від 11.12.2012 року ( а.с.16-18, 39-41, 62-64, 85-87 том 1) фермерське господарство «БАЙБАРА» вже набуло статусу юридичної особи ( а.с.19 - 20, 42 - 44, 65 - 66, 88-89, 181-183 том 1 ), мало у своїй власності земельні ділянки, то отримання в подальшому земельної ділянки площею 30 га ( кадастровий номер НОМЕР_1 : 02 : 002 : 0155 ), у тому числі ріллі 30 га із земель Гірсівської сільської ради в оренду строком на 49 років , державної форми власності, яке відбулося без проведення земельних торгів, суперечить вимогам статті 124 ЗК України та є підставою для визнання розпоряджень ОСОБА_5 районної державної адміністрації за №37 від 16.01.2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства», №991 від 25.12.2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства» недійсними, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 11.12.2012 року, тим самим задовольнивши позов в цій частині.

Згідно з ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

За частиною 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, укладений на підставі незаконних розпоряджень договір оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року слід визнати недійсним, а відтак і в цій частині позов підлягає задоволенню..

Обставини справи свідчать про те, що позбавлення права відповідача ОСОБА_3 орендувати зазначену земельну ділянку не порушує справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами цього відповідача, адже вона не позбавлена права на конкурентній основі отримати право оренди зазначених земель.

Відповідно до приписів ст..387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно зі ст..1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов*язана його повернути. Особа зобов*язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом ч.3 ст.1 ЗК України використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до інформації Головного управління Дерземагенства у Запорізькій області спірна земельна ділянка відноситься до земель державної форми власності сільськогосподарського призначення ( а.с. 187-188, 203 том 1). Крім того вона розташована за межами населеного пункту.

Обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_3 не мала правомірних (справедливих) сподівань на отримання земельних ділянок в оренду без проведення земельних торгів, так як це не передбачено законом, таким чином, була обізнана про можливість допущення правових порушень з боку публічної влади районної державної адміністрації.

Враховуючи викладене, підлягає задоволенню позов і в частині зобов'язання відповідача ОСОБА_3 повернути земельну ділянку площею 30 га ( кадастровий номер НОМЕР_1 : 02 : 002 : 0155 ), у тому числі ріллі 30 га із земель Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області на користь головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, оскільки правова підстава для користування зазначеною земельною ділянкою відпала.

Вирішуючи позовні вимоги прокурора, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, щодо скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, який укладений та зареєстрований 28.12.2012 року № 2585 між ОСОБА_5 державною адміністрацією та ОСОБА_3, на земельну ділянку державної форми власності сільськогосподарського призначення, розташованої на території Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області ( за межами населеного пункту) з кадастровим номером НОМЕР_1 : 02 : 002 : 0155 площею 30 га, суд виходить із наступних підстав:

відповідно до п.2 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ч.6,7 ст.9 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об*єднань у діяльність державного кадастрового реєстратора, пов*язану зі здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» визначено, що записи до реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного або порушеного права, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та обов*язків.

Заінтересована особа не позбавлена можливості звернутися до відповідних органів у порядку , передбаченому чинним законодавством, щодо скасування державної реєстрації договору оренди на земельну ділянку та внесення змін до Державного земельного кадастру.

Проте слід зазначити, що відповідний орган, який здійснює реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень, не був вказаний прокурором як відповідач, у такому процесуальному статусі не був залучений до участі у справі, що також унеможливлює прийняття рішення щодо скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнанних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст..11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

А відтак заінтересована особа не позбавлена можливості звернутися до відповідних органів у порядку , передбаченому чинним законодавством, щодо скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року № 2585 на земельну ділянку державної форми власності сільськогосподарського призначення, розташованої на території Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області з кадастровим номером НОМЕР_1 : 02 : 002 : 0155 площею 30 га.

З урахуванням викладеного, в цій частині позовних вимог, слід відмовити.

Відповідно до ст..256 ЦК України позовна давність це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до вимог ч.1 ст..260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

А відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З пояснень прокурора та наданим ним документів ( а.с.199- 202 том2 ) вбачається, що про порушення інтересів держави прокурор дізнався у березні 2015 року , коли отримав завдання щодо перевірки відповідності законодавства при наданні земельних ділянок поза конкурсною процедурою. Саме під час виконання такого завдання, прокурор з*ясував, що ОСОБА_6 отримала земельну ділянку з порушенням конкурсної процедури, що в подальшому, послужило підставою для пред*явлення позову в інтересах держави. Звернення до Приазовського районного суду Запорізької області відбулося 31.08.2015 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції канцелярії Приазовського районного суду ( а.с.1 том1), а згідно листа ОСОБА_5 районної державної адміністрації на цей час відсутні документи на підтвердження відправлення прокурору Приазовської районної прокуратури спірних розпоряджень протягом місяця з дня їх винесення ( а.с.7 том 2 ).

За загальним правилом, у відповідності до ст..257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Отже твердження сторін щодо пропуску прокурором строку позовної давності для звернення з даним позовом до суду, є безпідставним як і пояснення ОСОБА_5 районної державної адміністрації ( які викладені письмово а.с. 2-6 том2 ) щодо отримання таких розпоряджень прокурором протягом місяця з дня їх винесення, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях ( а.с.а.с.7 том2 ). А відтак строк звернення до суду з даним позовом прокурор не пропустив.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Діючи в інтересах держави, прокурор зазначив, що порушення інтересів держави полягає, насамперед в тому, що договір оренди земельної ділянки був укладений не за результатами торгів, а значить не були розглянуті інші пропозиції ( зокрема щодо розміру орендної плати) на більш вигідних умовах для держави. З чим погоджується і суд.

З урахуванням викладеного, суд вважає доводи представника відповідача неспроможними.

(1950 р.), ратифікованою (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (; далі - ).

Відповідно до ст..10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача , на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог .

Ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог,- загальною сумою всіх вимог ( п.10 ч.1 ст.80 ЦПК України ).

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру ( визнання незаконними розпоряджень голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації та їх скасування, розірвання договору оренди земельної ділянки) та майнового характеру (зобов*язання повернути земельну ділянку).

Відповідно до інформації начальника відділу Держземагенства у Приазовському районі Запорізької області від 15.04.2015 року, станом на день надання інформації грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 : 02 : 002 : 0155 складає 799042 грн. 80 коп. ( сімсот дев*яносто дев*ять тисяч чорок дві гривні 80 копійок) (а.с. 21,44,67,90 том 1).

Відповідно до п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру станом до 01.09.2015 року ( позовна заява надійшла до суду 31.08.2015 року про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Приазовського районного суду а.с.1 том1 ) становила 243,60 грн., а майнового - 1% від суми заявленої вимоги, але не більш ніж 3654,00 грн.

Отже з ОСОБА_3 на користь держави р/р 0250,МФО 813015, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38042754, призначення платежу: Приазовський районний суд Запорізької області,, слід стягнути судовий збір на загальну суму 4 384,80 грн.( чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні 60 копійок), виходячи з розрахунку ( 243,60грн. з позовної вимоги щодо визнання незаконними та скасування розпорядження голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації Запорізької області №37 від 16.01.2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства», 243,60 грн. з позовної вимоги щодо визнання незаконним та скасування розпорядження голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації Запорізької області №991 від 25.12.2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства», 243,60 грн. з позовної вимоги щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 30 га ( кадастровий номер НОМЕР_1 : 02 : 002 : 0155 ), у тому числі ріллі 30га із земель Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області від 11.12.2012 року, 3654,00грн. з позовної вимоги щодо зобов*язання ОСОБА_3 ОСОБА_7 повернути на користь Головного управління Держгеоадастру у Запорізькій області земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 : 02 : 002 : 0155, площею 30га, у тому числі ріллі 30га, розташовану на території Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької ).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 6,10,11,60,88,212-215,218 ЦПК, на підставі ст.ст.14, 19 Конституції України, ч.1 ст.21, ч.1ст.203, ч.1ст.215 , 260, 387,1212 ЦК України, ч.1 ст.1, ст..3, 31, ч.1 ст.115, ст..116, 124, ч.2 ст.134 Земельного Кодексу України, ч.1 ст.7, ч.1 ст.8 Закону України «Про фермерське господарство», ч. 6,7 ст.9 Закону України «Про державний земельний кадастр», ст.. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

вирішив :

позов прокурора Приазовського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області, задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації Запорізької області №37 від 16.01.2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства».

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації Запорізької області №991 від 25.12.2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства».

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 30 га ( кадастровий номер НОМЕР_1 : 02 : 002 : 0155 ), у тому числі ріллі 30га із земель Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області від 11.12.2012 року.

Зобов*язати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 повернути на користь Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 : 02 : 002 : 0155, площею 30га, у тому числі ріллі 30га, розташовану на території Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2, судовий збір у сумі 4 384,80 грн.( чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні 60 копійок) на користь держави р/р 0250,МФО 813015, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38042754, призначення платежу: Приазовський районний суд Запорізької області,.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Д. Шеїна