Справа №461/2083/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

15 квітня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Лялюк Є.Д.

при секретарі- Станкевич Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького ВП ГУНП у Львівській області, третьої особи ОСОБА_2, Відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського Міського Управління юстиції про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до Галицького ВП ГУНП у Львівській області, третьої особи ОСОБА_2, Відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського Міського Управління юстиції про зняття арешту з майна.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що позивач являється власником нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1. Приватним нотаріусом ОСОБА_2 було накладено арешт на вказане майно згідно постанови слідчого Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області у кримінальній справі 141-1339 від 20.01.2007 року було накладено арештна вказане майно. Відповідно до постанови слідчого Поліковського Є.М. у кримінальній справі, досудове слідство зупинене. Таким чином на даний час на належне майно позивача безпідставно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності в якій просив позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини своєї не явки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги не підтримує у звязку з їх безпідставністю.

Представник третьої особи Відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського Міського Управління юстиції в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини своєї не явки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Відповідно до свідоцтва права власності № Г-27224 від 05.07.2006 ОСОБА_1 являється власником нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1. 19.07.2006 року №3482542 приватним нотаріусом ОСОБА_2 було накладено арешт на вказане майно. 12.04.2007 року № 4795154 згідно заяви про реєстрацію обтяження обєкта на нерухоме майно було накладено арешт на вказане майно. 21.06.2007 року № 5179270 згідно постанови слідчого Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області у кримінальній справі 141-1339 від 20.01.2007 року було накладено арешт на вказане майно.

Відповідно до постанови слідчого Поліковського Є.М. у кримінальній справі 141-1339 від 20.01.2007 році, досудове слідство зупинене на підставі ст. 206 п. 3 КПК України.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його право хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, квартира. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ч.2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що позов є підставним а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 41, 47, 55 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 16,321,325,368,369,391 ЦК України, ст.ст. 1,3, п. 5 ст. 114,118,119 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати арешт на спільну квартиру № 4 у будинку № 31 на пр. Свободи, що у місті Львові.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записи від 19.07.2006 №3482542, від 12.04.2007 року № 4795154, від 21.06.2007 від 5179270 про арешт квартири № 4 будинку 31 на пр. Свободи у місті Львові.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лялюк Є.Д.