АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3760/16 Справа № 206/4478/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 закладу «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2016 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 закладу «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради про зобовязання здійснити перерахунок заробітної плати з урахуванням надбавки, виплатити недонараховані грошові кошти та відшкодувати моральну шкоду та за зустрічним позовом ОСОБА_2 закладу «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_3 про визнання посади завідувача зуботехнічною лабораторією такою, що не дорівнюється посадам старшого зубного техніка та іншого старшого фахівця з неповною вищою освітою та визнання таким, що не підлягає застосуванню п.п.2.2.10 п.2 Розділу 2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики та Міністерства охорони здоровя України 05.10.2005 №308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення» при нарахуванні заробітної плати завідувачу зуботехнічної лабораторії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 закладу «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради про зобовязання здійснити перерахунок заробітної плати з урахуванням надбавки, виплатити недонараховані грошові кошти та відшкодувати моральну шкоду.

З урахуванням уточнень, заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона працює на посаді завідувача зуботехнічної лабораторії зубного техніка вищої категорії КЗ «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» ДОР. На протязі певного часу, нарахування заробітної плати за виконану роботу їй здійснюється з порушенням правил оплати праці встановлених законодавством України. За результатами перевірки, з питання правильності нарахування їй заробітної плати, здійсненою департаментом охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації, було встановлено, що в період з 01.01.2012 року по 30.06.2013 року нею недоотримано доходу на загальну суму 2334,38 гривень (лист від 18.08.2015 року №Д-2169). Також, перевіркою було встановлено, що причиною, за якою відбулося порушення, є те, що тарифікаційна комісія КЗ «ДМКСП №4» ДОР не встановила підвищення на 10 відсотків до її посадового окладу відповідно до п.2.2.10 спільного Наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоровя України від 05.10.2005 року №308/519 «Про впорядкування умов праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення». За результатами перевірки Департаментом охорони здоровя облдержадміністрації було видано наказ №564, яким головного лікаря ОСОБА_4 зобовязано вжити вичерпаних заходів, щодо усунення порушень та притягнути посадових осіб, винних у допущених порушеннях до дисциплінарної відповідальності. У подальшому позивач звернулася до відповідача щодо виконання наказу №564 та здійснення виплатити їй недоотриманих доходів, проте, звернення залишилось без уваги, чим було завдано позивачу матеріальну шкоду. Також, позивач вважала, що незаконними діями відповідача їй було спричинено моральну шкоду, яка виражається в тому, що вона недоотримуючі заробітну плату, змушена була обмежувати себе та членів своєї родини у багатьох речах, які були б доступні для неї, при отриманні заробітної плати у повному обсязі, що і завдало їй значних душевних страждань. Моральну шкоду позивач оцінювала у розмірі 7287 гривень, оскільки ці гроші їй необхідні для проходження лікувально оздоровчого курсу спрямованого на відновлення психологічно-морального стану в санаторії «Славутич» м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.

Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду, позивач просила суд, зобовязати КЗ «ДМКСП №4» ДОР виконати вимоги наказу від 18.05.2015 року №564/0/197-15 департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації «Про результати перевірки за зверненням в КЗ «ДМКСП №4» ДОР, здійснити їй виплату грошових сум, які безпідставно були не нараховані та несплачені в період з 01.01.2012 року по 30.06.2013 року на загальну суму 2334,38 гривень, зобовязати КЗ «ДМКСП №4»ДОР» здійснити перерахунок її заробітної плати відповідно до наказу від 18.05.2015 року №564/0/197-15 департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації «Про результати перевірки за звернення в КЗ «ДМКСП №4»ДОР», та стягнути з КЗ «ДМКСП №4» ДОР на її користь моральну шкоду у розмірі 7287 гривень.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 заклад «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради звернувся до суду з зустрічним позовом, у якому просив визнати посаду завідувача зуботехнічною лабораторією ортопедичного відділення КЗ «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» ДОР такою, що не дорівнюється посадам старшого зубного техніка та іншого старшого фахівця з неповною вищою освітою та визнати таким, що не підлягає застосуванню п.п.2.2.10 п.2 Розділу 2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики та Міністерства охорони здоровя України 05.10.2005 №308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення» при нарахуванні заробітної плати завідувачу зуботехнічної лабораторії КЗ «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» ДОР ОСОБА_3, який обґрунтував тим, що згідно п.п.2.2.10 п.2 Розділу 2 Наказу 308/519 встановлено, що старшим: сестрам медичним, фельдшерам, акушерам, технікам зубним та іншим фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою посадові оклади визначаються, виходячи з тарифних розрядів посад фахівців відповідної кваліфікації, з урахуванням підвищення на 10 відсотків. Зазначав, що згідно шатних розкладів за період з 2012 року по 2015 рік посаду ОСОБА_3 зазначено, як завідувач «зуботехнічною лабораторією» та кількість штатних одиниць зубних техників зуботехнічної лабораторії ніколи не перевищувала 8,5 штатних одиниць. Зазначав, що дорівняти посаду завідувача зуботехнічною лабораторією до посади старшого зубного техніка, та відповідно, здійснити їх заміну, встановивши при цьому підвищення посадового окладу на 10 відсотків, можливо лише за тих умов, якщо в закладі можливо введення посади старшого зубного техніка. За для цього зубних техників повинно бути не менше 10 штатних одиниць. Зазначали, що ОСОБА_3 має неповну вищу освіту, однак вона не є старшим зубним техніком, а ні іншим старшим фахівцем з неповною вищою освітою. Вважали, оскільки, посада завідувача зуботехнічною лабораторією у даному випадку не замінює посаду старшого зубного техніка, а вводиться сама по собі згідно з п.15 Розділу VІІІ Наказу №33, незалежно від кількості старших та зубних техніків взагалі, то п.п.2.2.10 п.2 Розділу 2 Наказу №308 у даному випадку застосовуватися не може, тому, встановлення ОСОБА_3 доплати 10 відсотків до посадового окладу суперечило б вищезазначеному нормативно-правовому акту. Також зазначали, що у бюджеті лікарні не передбачено здійснення видатків на фінансування доплати завідувачу зуботехнічної лабораторії 10% згідно п.2.2.10 п.2 Розділу 2 Наказу №308.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.

Зобовязано ОСОБА_2 заклад «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради виплатити недораховані грошові кошти ОСОБА_3 за період з 01.01.2012 року по 30.06.2013 року на загальну суму 2334,38 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 закладу «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 500 гривень.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 закладу «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 закладу «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради на користь держави судовий збір у розмірі 2756 гривень.

У апеляційній скарзі КЗ «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом ОСОБА_2 закладу «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради №100-к від 10.06.2011 року ОСОБА_3 було призначено завідувачем зуботехнічною лабораторією, що також підтверджується штатним розкладом.

Відповідно до наказу ОСОБА_2 закладу «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради від 03 січня 2012 року №18 «Про створення тарифікаційної комісії» завідувачу зуботехнічною лабораторією ОСОБА_3 встановлено підвищення у розмірі 15% до посадового окладу, як завідувачу відділенням на підставі п.2.2.9 Умов оплати праці №308/519, та згідно з даними особових карток з нарахуванням заробітної плати зазначене підвищення нараховувалося та сплачувалося закладом з 01 січня 2012 року (а.с.191).

Пунктами 2.2.9 та 2.2.10 наказу МОЗ від 05.10.2005 року №308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення» визначено, що керівникам закладів охорони здоровя та їх структурних підрозділів із числа фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою посадові оклади встановлюються з тарифних розрядів посад фахівців відповідної кваліфікації, з урахуванням підвищення на 10-20 відсотків у залежності від обсягу роботи: на 10 відсотків при кількості посад фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою (з урахуванням посади керівника) згідно зі штатним розписом до 3 одиниць (включно), на 15 відсотків понад 3 до 10 одиниць (включно), на 20 відсотків понад 10 одиниць. Старшим: сестрам медичним, фельдшерам, акушеркам, технікам зубним та іншим фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою посадові оклади визначаються, виходячи з тарифних розрядів посад фахівців відповідної кваліфікації, з урахуванням підвищення на 10 відсотків.

До липня 2013 року КЗ «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради виплачувало ОСОБА_3 надбавку до посадового окладу завідувача зуботехнічною лабораторією у розмірі 15 відсотків як керівнику окремого структурного підрозділу.

У липні 2013 року контрольно-ревізійним відділом при Департаменті охорони здоровя ОДА було проведено перевірку окремих питань фінансово-господарської діяльності в КЗ «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради, зокрема, з питання «оплата праці працівників та нарахувань на заробітну плату за загальним та спеціальним фондами».

В ході цієї перевірки було встановлено, що завідувач виробництва ортопедичного відділення ОСОБА_3 в поліклініці не очолює окремий структурний підрозділ,а керує роботою зубних техників, які входять до складу ортопедичного відділення, тому протягом 2010-2013 років, у порушення п.2.2.9 Наказу 308/519 їй зайво було сплачено суму у розмірі 3501,77 грн.

У подальшому, вищезазначена переплата була вирохована із заробітної плати ОСОБА_3

Однак, 20.04.2015 року ОСОБА_3 звернулась із заявою до Департаменту охорони здоровя ОДА з приводу нарахування та виплати їй заробітної плати.

Спеціалістами Департаменту охорони здоровя ОДА 14.05.2015 року було проведено перевірку фактів, викладених у зверненні ОСОБА_3 стосовно нарахування та виплати їй заробітної плати закладом у 2012 році та І півріччі 2013 року, в ході якої було встановлено, що представником перевіряючого органу допущено технічну помилку при зазначенні пункту порушення вимог Наказу 308/519, а саме, замість п.2.2.10 вказано п.2.2.9 та їй, як завідувачу зуботехнічною лабораторією, тарифікаційною комісією закладу необхідно було встановити підвищення у розмірі 10 відсотків до посадового окладу відповідно до п.2.2.10 Наказу №308/519 як «іншому фахівцю з базовою та неповною вищою освітою», який керує зубними техніками зубтехнічної лабораторії ортопедичного відділення закладу. У звязку із зазначеним за період з 01.01.2012р. по 30.06.2013р. ОСОБА_3 недоотримано доходу на загальну суму 2334,38 грн. (а.с.156-160).

Після вищезазначеної перевірки Департаментом охорони здоровя ОДА було видано наказ №564/0/197-15 від 18.05.2015 року «Про результати перевірки за зверненням в КЗ «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» ДОР, в якому зазначено «вжити заходи щодо усунення порушень».

03.06.2015 року головний лікар КЗ «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_4 на виконання вищезазначеного наказу видав наказ №87/1 яким, вніс зміни до п.5 додатку 1 наказу №33 від 02.01.2015р. «Про створення тарифікаційної комісії», виклавши його в наступній редакції: п.5 завідувачу зуботехнічної лабораторії скасувати підвищення схемного посадового окладу з урахуванням категорії на 15% як керівнику структурного підрозділу згідно з п.п.2.2.9 Наказу МОЗ України №308/519 від 05.10.2005р. та встановити підвищення схемного посадового окладу з урахуванням категорії на 10 відсотків як іншому фахівцю з неповною вищою освітою (п..п.2.2.10). Забезпечити здійснення дорахування та виплату ОСОБА_3 схемного посадового окладу з урахуванням категорії підвищення на 10 відсотків як іншому фахівцю з неповною вищою освітою, після набрання чинності рішення суду. Дорахувати та виплатити ОСОБА_3 суму в розмірі 2334,38 грн., після набрання чинності рішення суду (а.с.165-166).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню, оскільки головний лікар КЗ «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_4 своїм наказом №87/1 від 03.06.2015 року частково вже виконав вимоги наказу №564/0/197-15 від 18.05.2015 року, а саме: здійснив перерахунок заробітної плати ОСОБА_3 та нарахував несплачені за період з 01.01.2012 року по 30.06.2013 року грошові кошти (доплату до посадового окладу) в розмірі 2334,38 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 в частині зобовязання КЗ «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради виплатити їй недораховані грошові кошти за період з 01.01.2012 року по 30.06.2013 року в розмірі 2334,38 грн. у відповідності до п. 2.2.10 Наказу МОЗ України №308/519 від 05.10.2005р згідно до якого, старшим: сестрам медичним, фельдшерам, акушеркам, технікам зубним та іншим фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою посадові оклади визначаються, виходячи з тарифних розрядів посад фахівців відповідної кваліфікації, з урахуванням підвищення на 10 відсотків. А доводи апеляційної скарги щодо застосування терміну старшим і до інших фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою, є власним трактуванням законодавства, а тому підлягають відхиленню, як безпідставні.

Не викликає у колегії суддів сумнівів заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди, яка виразилась у її моральних стражданнях та переживаннях, зумовлених несвоєчасною виплатою належних сум грошових коштів (заробітної плати) за період з 01.01.2012 року по 30.06.2013 року, що, в свою чергу, змусило останню докладати додаткових зусиль для організації свого життя внаслідок зменшення розміру свого доходу, на який вона розраховувала, а також зменшувати свої видатки, а відтак і порушувати звичний уклад свого життя.

Разом з тим, позивачем не надано будь-яких доказів, що обєктивно б свідчили про істотність заподіяної їй моральної шкоди і настання суттєвих негативних наслідків для її психологічного та фізичного стану.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого та правильного висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди з урахуванням вимог розумності та справедливості підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 500 гривень.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положення статті 4 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У свою чергу, захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють визначені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом. Однак, такий спосіб має бути встановлений законом або договором.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно здійснив висновок, що визнання посади завідувача зуботехнічною лабораторією ортопедичного відділення КЗ «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» ДОР такою, що не дорівнюється посадам старшого зубного техніка та іншого старшого фахівця з неповною вищою освітою та визнання таким, що не підлягає застосуванню п.п.2.2.10 п.2 Розділу 2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики та Міністерства охорони здоровя України 05.10.2005 №308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення» при нарахуванні заробітної плати завідувачу зуботехнічної лабораторії КЗ «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» ДОР ОСОБА_3Л не свідчить про порушення прав поліклініки чи реальної небезпеки такого порушення та необхідність судового захисту.

Окрім того, як було встановлено в ході розгляду справи, головним лікарем КЗ «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» ДОР на виконання наказу №564/0/197-15 від 18.05.2015 року «Про результати перевірки за зверненням в КЗ «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» ДОР, в якому наказано вжити заходи щодо усунення порушень, було винесено наказ №87/1 від 03 червня 2015 року, яким вніс зміни до п.5 додатку 1 наказу №33 від 02.01.2015р. «Про створення тарифікаційної комісії», виклавши його в наступній редакції: п.5 завідувачу зуботехнічної лабораторії скасувати підвищення схемного посадового окладу з урахуванням категорії на 15% як керівнику структурного підрозділу згідно з п.п.2.2.9 Наказу МОЗ України №308/519 від 05.10.2005р. та встановити підвищення схемного посадового окладу з урахуванням категорії на 10 відсотків як іншому фахівцю з неповною вищою освітою (п..п.2.2.10). Забезпечити здійснення дорахування та виплату ОСОБА_3 схемного посадового окладу з урахуванням категорії підвищення на 10 відсотків як іншому фахівцю з неповною вищою освітою, після набрання чинності рішення суду. Дорахувати та виплатити ОСОБА_3 суму в розмірі 2334,38 грн., після набрання чинності рішення суду (а.с.165-166).

Колегією було встановлено, що вказаний наказ є чинний, а тому підлягає виконанню.

Як убачається з матеріалів справи, позовні вимоги, що заявлені у зустрічному позові, викладені головним лікарем КЗ «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» ДОР у пунктах вищевказаного чинного наказу №87/1 від 03 червня 2015 року, зазначений наказ не скасовано, не оскаржено, а тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічних вимог позивача, як безпідставно заявлених.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі та власному трактуванню вимог законодавства.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 закладу «Дніпропетровська міська клінічна стоматологічна поліклініка №4» Дніпропетровської обласної ради відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.ОСОБА_5Ремез