Справа № 509/692/16-ц
31 березня 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
судді Гандзій Д.М.
при секретарі Черкасові Д.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання, -
25 лютого 2016 року, ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, стягнути з відповідача, який є її батьком, на свою користь, на період свого навчання в Одеському Національному політехнічному університеті, студенткою 3-го курсу денного відділення хіміко-технологічного факультету якого вона є - аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення нею 23-х років, мотивуючи це відсутністю будь-якої матеріальної допомоги з боку відповідача, який не приймає ніякої участі у її утриманні, і будучи студенткою, вона повністю знаходиться на утримання матері, доходів якої не вистачає на її навчання, яке потребує значних витрат, які в змозі надавати відповідач, який працюючи по найму.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, під розписку, але надала суду письмову заяву, в якій повністю підтримала свій позов та пославшись на ст. 158 ЦПК України, просила суд слухати справу за її відсутності (а.с. 12).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, за останньою відомою судові і позивачці адресою його місця проживання і повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою листоноші «за закінченням терміну зберігання», і його інше місцезнаходження чи місце перебування суду невідоме, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав (а.с. 10).
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України..
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.
Одночасно, стаття 183 СК України зазначає - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно із приписами ст. 184 СК України - якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача - може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі - підлягає індексації відповідно до Закону.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Суд встановив, що позивачка є донькою відповідача.
Згідно довідки ОНПУ № 82 від 24.02.2016 р. - позивачка є студенткою 3-го курсу денного відділення хіміко-технологічного факультету з кінцевим строком навчання 30.06 2017 р. (а.с. 7).
З позову вбачається відсутність будь-якої матеріальної допомоги з боку відповідача - батька позивачки, і на сьогодні, будучи студенткою, вона повністю знаходиться на утримання матері, доходів якої не вистачає на її навчання, яке потребує значних витрат.
Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10,11,14,57-60,88,208-209,213-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст. 121,180-184,191,199 Сімейного Кодексу України, суд, -
1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання - задовольнити ;
2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 25 лютого 2016 р. і до закінчення навчання в навчальному закладі, але не більше як до досягнення нею 23 років ;
3.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Гандзій Д.М.