АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 661/3649/15-ц Головуючий в І інстанції Чирський Г.М.
Номер провадження №22-ц/791/468/16-ц Доповідач Фурман Т.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Фурман Т.Г.

суддів: Пузанової Л.В.

Чиркової К.Г.

секретар Гуров Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_3, та ОСОБА_4, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати - ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки, що знаходиться на території Райської сільської ради м. Нова Каховка, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Іншими спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Посилаючись на те, що з початку 2014 року до смерті матері він постійно проживав разом з нею, оскільки вона потребувала стороннього догляду за станом здоров'я, але відповідними документами зазначений факт не підтверджений, у зв'язку з чим нотаріус відмовив йому в оформлені спадщини, позивач просив суд встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем, а також визнати за ним право власності на 1/3 частину спадкового майна.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 разом з матір'ю ОСОБА_6 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243, 60 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 551, 20 грн., а всього 794, 80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючий від імені ОСОБА_3, просить рішення суду в частині відмови в задоволенні заявлених вимог про визнання права власності на 1/3 частину спадкового майна скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вказані позовні вимоги, посилаючись на необґрунтованість та незаконність рішення суду в цій частині, і у зв'язку з цим перерозподілити судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1, який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 16.04.1969 року та земельну ділянку, належну спадкодавцю на підставі Державного акту НОМЕР_1 від 23.04.2002 року.

Після смерті ОСОБА_6 заведена спадкова справа № 267/14 за заявами ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

ОСОБА_3 протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, як це передбачено ст. ст. 1269,1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак таким, що не прийняв спадщину після ОСОБА_6 себе не вважає, посилаючись на те, що проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а тому відповідно до ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину у встановленому законом порядку і має право на визнання за ними права власності на частину спадкового майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦКУ спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» надав роз'яснення, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Реєстрація місця проживання позивача зазначена - АДРЕСА_2.

В довідці, виданої виконкомом Райської сільської ради м. Нова Каховка, від 05.09.2014 року зазначено, що на день смерті ОСОБА_6 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з нею протягом останніх шести місяців ніхто не проживав та не був зареєстрований /а.с.42 на звороті/.

Проте, допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки, в тому числі і спадкоємець ОСОБА_5, стверджували про те, що з початку 2014 року і до смерті ОСОБА_6 позивач постійно проживав із спадкодавцем за адресою АДРЕСА_1.

Доводи відповідачки про те, що позивач не проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та довідку виконкому Райської сільської ради м. Нова Каховка від 05.09.2014 року суд обґрунтовано не прийняв до уваги, оскільки вони суперечать показанням свідків, допитаних в судовому засіданні. Жодних додаткових посилань на докази або засоби доказування в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 не надала.

Отже, враховуючи, що факт постійного проживання позивача із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджено належними доказами, які відповідачкою у встановленому законом порядку не спростовані, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявленого позову в цій частині такими, що відповідають обставинам справи і є правильними, зважаючи на положення цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Оскільки судом встановлений факт постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що є підставою для одержання позивачем в нотаріальній конторі в установленому законом порядку свідоцтва про право на спадщину, колегія суддів вважає, що заявлена вимога про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягає і вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив позивачу у задоволенні вимог в цій частині.

Розподіл судових витрат суд здійснив відповідно до ст. 84,88 ЦПК України, Постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року „Про граничні розміри компенсаційних витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", який є правильним, а тому визначений судом розмір цих витрат змінні не підлягає.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційних скарг висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_3, задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г. Фурман

Судді: Л.В. Пузанова

К.Г. Чиркова