Справа № 456/134/16-ц
Провадження № 2/456/633/2016
РІШЕННЯ

іменем України

12 квітня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В.

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

позивач звернувся до відповідачки з позовом, в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 680,50 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідно до укладеного договору без номера від 17.02.2012р. відповідачка отримала кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею і банком Договір, про що свідчить підпис відповідачки в заяві.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит в розмірі, встановленому кредитним договором.

Відповідачка, отримавши кошти, своєчасно їх не повернула, відсотки та інші платежі, передбачені договором, не сплачувала, тобто не виконала свої зобовязання, тому відповідно до вимог ст.526,527,530,1054 ЦК України позивач просив стягнути з неї заборгованість, яка станом на 30.10.2015р. становить 16680,50 грн., з яких: 1975,00 грн. - заборгованість за кредитом; 10597,90 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2837,10 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 770,50 грн. штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про місце і час розгляду справи, повторно в судове засідання не зявилась, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, вирішив справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь з справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ст. 525 ЦК України не передбачає односторонньої відмови від виконання зобовязання.

Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 17.02.2012р. відповідачка отримала в ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею і банком Договір, про що свідчить підпис відповідачки в заяві.

Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав повністю, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка ж свої зобовязання за договором не виконала, у визначений договором строк не повернула кредитні кошти, не сплатила відсотки та інші платежі, передбачені договором.

У звязку з порушенням виконання зобовязання за кредитним договором заборгованість відповідачки станом на 31.10.2015р. становить 16680,50 грн., з яких: 1975,00 грн. - заборгованість за кредитом; 10597,90 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2837,10 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 770,50 грн. штраф (процентна складова).

Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов'язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов'язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини.

Однак, як безспірно вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальницею ОСОБА_1 кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості (а.с.6-7).

Всупереч вищенаведеному відповідачкою не подано жодного доказу та спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобовязань за договором, тому суд вважає, що є всі підстави стягнути з відповідачки заборгованість, яка станом на 31.10.2015р. становить 16680,50 грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України позивачем понесені судові витрати в розмірі 1378,00 грн., які також підлягають стягненню з відповідачки на користь банку.

Керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.526,527,530,625,1054 ЦК України, суд

вирішив:

позов задоволити. Стягнути із ОСОБА_1 06.05.1956р. народження (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість станом на 31.10.2015р. в розмірі 16680 (шістнадцять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 50 коп., з яких: 1975,00 грн. - заборгованість за кредитом; 10597,90 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2837,10 грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 770,50 грн. штраф (процентна складова), а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судових витрат.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня отримання його копії через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя ОСОБА_2