21 квітня 2016 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Гончарова В.М., при секретарі судового засідання Галигіній Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Токмацького районного відділу управління державної міграційної служби в Запорізькій області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Комарова, 25.
Позов обґрунтовує наступним.
Вона є власником житлового будинку за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Комарова, 25.
Відповідач ОСОБА_3 зареєструвала місце проживання в зазначеному житловому будинку 21.03.2008 року та не проживає в ньому з 01.06.2015 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована 31.08.2006 року та не проживає з 15.11.2011 року.
Відповідачі не є членами її сім'ї. Позивач з ними не спілкується, їх фактичні місця проживання їй не відомі.
Знятись з реєстрації в добровільному порядку відповідачі не збираються.
Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала.
Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомили, заперечення проти позову не надали.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечення проти позову не надав.
Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач є власником житлового будинку за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Комарова, 25, що підтверджується свідоцтвом на право на спадщину за заповітом від 21.10.2004 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.11.2004 №5525464.
Відповідач ОСОБА_3 зареєструвала місце проживання за адресою зазначеного житлового будинку 21.03.2008 року, не проживає в ньому з 01.06.2015 року, що підтверджується довідкою комітету мікрорайону «Центральний» від 01.03.2016 №3, домовою книгою.
Відповідач ОСОБА_2 зареєструвала місце проживання за адресою зазначеного житлового будинку 31.08.2006 року, не проживає в ньому з 15.11.2011 року, що підтверджується довідкою комітету мікрорайону «Центральний» від 01.03.2016 №2, домовою книгою
Відповідно до позовної заяви ОСОБА_3 є колишньою невісткою позивача, а ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, та, відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України, не є членами сім'ї позивача.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.
Суд встановив, що відповідачі не є членами сім'ї власника житла, не проживають в житловому будинку тривалий час, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком для захисту прав позивача на вільне користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з кожного відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст.213-215, 229 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Токмацького районного відділу управління державної міграційної служби в Запорізькій області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,- задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Комарова, 25.
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Комарова, 25.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.
Відповідачі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення мають право подати до Токмацького районного суду Запорізької області заяви про перегляд заочного рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: