Справа № 585/1912/14-ц
Номер провадження 2/585/6/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Глущенко Є.Д.,

при секретарі Салій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Роменської міської ради Сумської області, третя особа: управління Держгеокадастру в Роменському районі Сумської області про визнання недійсними рішення міської ради, державного акту на право власності на земельну ділянку, усунення порушень прав на земельну ділянку

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: 1-й пров. Крупської, 21, м. Ромни. Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 330 кв. м. їй була передана у власність рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 30 грудня 1993 р. № 360. В подальшому були встановлені та узгоджені межі земельних ділянок в натурі, про що складено відповідний акт від 26 вересня 2005 р. 30 червня 2006 р. на підставі рішення 32 сесії ІV скликання Роменської міської ради Сумської області від 17.02.2006 року їй видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 281079 від 30.06.2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 71, згідно якого вона є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0348 га, кадастровий номер 59 10700000:05:081:0100, за адресою: м. Ромни, 1-й пров. Крупської, 21.

15 листопада 2010 р. при виготовлені відповідачу ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі рішення сесії Роменської міської ради Сумської області № 360 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадян» складений акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі та передачі межових знаків на зберігання землевласнику ОСОБА_3, 7-й пр. Маяковського, 14-А, згідно якого представником ПП «РомЗемПроект» ОСОБА_4, за участю представника Управління Держкомзему у м. Ромни Сумської області ОСОБА_5, в присутності власника землі ОСОБА_3, суміжних власників землі і землекористувачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_10, проведено встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, переданої у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), особистого селянського господарства.

В натурі межі земельної ділянки закріплені існуючою огорожею в кутах повороту 7 кут., межі земельної ділянки проходять по контуру від - до 22-30-29-48-44-25-13-22 по існуючій огорожі. Межові знаки передані на зберігання відповідачу ОСОБА_3, а розміри земельної ділянки наведені на абрисі.

Вона погодила встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі та передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_3, оскільки згідно вказаного акту межа земельної ділянки, яка передавалась в його власність, від точки «В» до точки «Г» довжиною 16,1 метрів межувала з належною їй на праві власності земельною ділянкою, та була закріплена встановленою нею більше 20 років тому деревяною огорожею. Сумнівів щодо правильності визначення межі земельної ділянки ОСОБА_3 за актом від 15 листопада 2010 р. вона не мала, оскільки ще 26 вересня 2005 р. за актом встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі та передачі межових знаків на зберігання було проведено встановлення та узгодження меж належної їй на праві власності земельної ділянки по існуючому паркану.

Пунктом 1.3 рішення 3-ої сесії VІ скликання Роменської міської ради Сумської області від 24 грудня 2010 р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадян», була затверджена технічна документація з уточненням площ при обмірі земельних ділянок та передана у власність ОСОБА_3, 7 пров. Маяковського, 14-А, земельна ділянка площею 816 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

18 жовтня 2011 р. на підставі вказаного рішення Роменської міської ради ОСОБА_3 виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 006499 від 18.10.2011 р., згідно якого він є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0816 га, кадастровий номер :05:081:0110, що розташована в м. Ромни, 7-й пров. Маяковського,14-А.

У жовтні 2013 р. ОСОБА_3 без будь-якого погодження з нею зніс її деревяну огорожу, по якій встановлювались та погоджувались межі між їх земельними ділянками, згідно актів встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, та передачі межових знаків на зберігання від 26 вересня 2005 р. та 15 листопада 2010 р. Після знесення паркану ОСОБА_3 демонтував належну їй деревяну вбиральню, позначену літ. «У» на плані присадибної ділянки технічного паспорта на жилий будинок, виготовленого Роменським МБТІ 14.07.1987 р., залив вигрібну яму вбиральні бетоном.

В подальшому ОСОБА_3 побудував паркан з металопрофільних листів з влаштуванням під парканом бетонного фундаменту. При будівництві паркану ОСОБА_3 порушив межу належної їй на праві власності земельної ділянки, унаслідок чого побудований ним паркан опинився на належній їй земельній ділянці, став проходити по куту належного їй на праві власності сараю літ. «Б», а встановлення вбиральні літ. «У» на місці, позначеному на плані присадибної ділянки технічного паспорта на жилий будинок, виготовленого Роменським МБТІ 14.07.1987 р., стало неможливим. Унаслідок будівництва паркану порушені вимоги п. 3.25 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських та сільських поселень», яким встановлено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Перевіркою її заяви щодо самовільного зайняття ОСОБА_11 належної їй на праві власності земельної ділянки складено акт дотримання вимог земельного законодавства № 59 від 03.12.2013 року, яким встановлено, що межа земельної ділянки, належної ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка межує із належною їй на праві власності земельною ділянкою, на місцевості не відповідає межі, встановленій згідно акту встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі та передачі межових знаків на зберігання від 26 вересня 2005 року та акту встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі та передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_3 від 15 листопада 2010 р., в яких зазначено, що межа цих двох земельних ділянок проходить по існуючій на той час огорожі. На початку осені 2013 р. ОСОБА_3, порушуючи вимоги пункту «г» ч. 1 ст. 91, ч. 3 ст. 103 ЗК України, ч. 6 ст. 55 ЗУ «Про землеустрій» зруйнував існуючу до цього часу огорожу, відповідно до якої визначались межі земельних ділянок, та побудував новий, капітальний паркан. В ході перевірки проектною організацією ПП «РомЗемПроект» надано викопіювання з кадастрового плану земельних ділянок: кадастровий номер :05:01:0110, яка розташована за адресою Сумська область, м. Ромни, 7-й пров. Маяковського, 14-А, та кадастровий номер :05:01:0100, 1-й пров. Крупської, 21, на якому вбачається перетин цих двох земельних ділянок.

Згідно викопіювання з кадастрового плану земельних ділянок: :05:01:0100 (1-й пров. Крупської, 21), :05:01:0110 (7-й пров. Маяковського, 14-А), яке є додатком до Акту № 59 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 03.12.2013 року, належна ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.10.2011 року земельна ділянка кадастровий номер :05:01:0110 накладається на належну їй на праві власності земельну ділянку кадастровий номер :05:01:0100.

З огляду на вказане вона вважає, що при прийнятті Роменською міською радою пункту 1.3 рішення від 24 грудня 2010 р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадян» та унаслідок видачі відповідачу ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку порушені її законні права та інтереси, право власності на належну їй земельну ділянку, тому просила визнати недійсними та скасувати вказане рішення, державний акт та зобовязати ОСОБА_3 усунути порушення її прав на належну їй на праві власності земельну ділянку шляхом демонтажу паркану з фундаментом під ним, з їх перенесенням за межу належної їй земельної ділянки; приведення земельної ділянки після демонтажу паркану з фундаментом, його перенесення за межу вказаної земельної ділянки та відновлення вигрібної ями у придатний для використання за цільовим призначенням стан.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_12 позовну заяву підтримали. Представник позивача пояснив обставини, викладені в позовній заяві.

Позивач додатково пояснила, що в належному їй на праві власності будинку вона проживає 88 років. Все її життя за її сараєм до паркану, що відмежовував її земельну ділянку від земельної ділянки ОСОБА_3, була відстань 1,5-2,0 метри. Вказана відстань надавала можливість вільного проходу за сараєм, де розташовувалась вбиральня, яка була побудована задовго до будівництва ОСОБА_3 належного йому будинку. Після знесення ОСОБА_3 старого паркану, новий паркан побудований не на місці старого, унаслідок чого для неї унеможливились прохід за сараєм та його обслуговування. На сараї виникли тріщини, які вона не може усунути унаслідок неможливості доступу до сараю зі сторони земельної ділянки ОСОБА_3 Вона не зверталася б до суду, якби відповідач при встановленні свого паркану залишив би відстань хоч сантиметрів 50 від її сараю, для можливості обслуговувати сарай та можливості проходу.

Представник Роменської міської ради в судове засідання не зявився, в заяві до суду просив справу слухати без участі представника ради.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав суду письмові заперечення на позов (т.1 а.с.62-80), в яких зазначив, що 15.11.2010 р. були встановлені в натурі та узгоджені з усіма суміжними землевласниками та землекористувачами зовнішні межі і конфігурація його земельної ділянки, що підтверджується відповідним актом від 15.11.2010 р., в якому зазначено, що претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки з боку сусідів та землевласника земельної ділянки не заявлено. Таким чином, позивач погодилась з межею їх суміжних земельних ділянок, а тому є необґрунтованими посилання позивача на те, що його державний акт виданий без врахування меж та конфігурації її земельної ділянки. Оскільки позивач ознайомилась і підписала Акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі ще 15.11.2010 р., а 24.12.2010 р. Роменська міська рада затвердила вказані межі земельної ділянки, та передала земельну ділянку у його власність, то про ці порушення позивач дізналась ще 15.11.2010 р., тому строк позовної давності по вимозі про визнання недійсним рішення Роменської міської ради сплив 24.12.2013 р., що є підставою для відмови у задоволенні позову позивача. Оскільки вимога про визнання недійсним та скасування державного акта не може бути задоволена сама по собі, без попереднього визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий державний акт, то в задоволенні позовної вимоги позивача про визнання недійсним та скасування його державного акта на право власності на земельну ділянку слід відмовити.

Новий паркан з металопрофільних листів з влаштуванням під ним бетонного фундаменту він встановив на тому ж місці, де стояв деревяний паркан, на погодженій з позивачем межі, яка існувала на момент видачі йому державного акта. Новий паркан з металопрофільних листів та паркани на межі з сусідами ОСОБА_13 і ОСОБА_8 становлять практично пряму лінію, як було і до видачі йому його державного акта. Деревяний паркан з ОСОБА_13 встановлений в 1990-х роках, а шиферний паркан з ОСОБА_8 - у 2000 році. Сарай ОСОБА_2 виключно з її вини був побудований впритул до його межі без дотримання відстані в 1 метр до межі, як цього вимагають державні будівельні норми. Туалет ОСОБА_2 він не розбирав, так як він був розібраний позивачем та побудований нею в іншому місці. Розташування туалету ОСОБА_2 суперечить вимогам ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень», згідно таблиці 3.2а* яких нормативна відстань від дворової вбиральні до житлових будинків та літньої кухні складає 15 м. Права, свободи та інтереси позивача він не порушував, а тому позов є безпідставним.

Представники відповідача ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, суду пояснили обставини, викладені в письмових запереченнях ОСОБА_3

Представник управління Держземагенства у Роменському районі нині Держгеокадастру в Роменському районі Сумської області ОСОБА_5 суду пояснив, що межа земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була погоджена по існуючому паркану, але в подальшому ця межа була знищена, внаслідок чого утворилося накладення земельних ділянок.

Спеціаліст ОСОБА_16 суду пояснив, що земельні ділянки, належні ОСОБА_2 за адресою вул. Крупська,21 в м. Ромни і ОСОБА_3 за адресою 7 пр. Маяковського,14-А в м. Ромни, перетинаються і існує накладення одна на одну приблизно на 1,28 м.

Спеціаліст ОСОБА_17 суду пояснила, що відповідач побудував новий паркан чітко по натягнутій мотузці того паркану, що існував раніше. Відновити туалет позивача неможливо, оскільки він установлений на відставні меншій 14-15 м. від будинку ОСОБА_3

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши подані докази, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок загальною житловою площею 21,30 кв.м. з надвірними будівлями, а саме: сарай літ. «Б», погріб літ. «пг», вбиральня літ. «У» по 1-й пров. Крупської, 21, м. Ромни, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30 липня 1985 р., зареєстрованого за номером 3442 (а.с. 8).

За цією ж адресою позивачу на праві власності належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,0348 га., що передана їй у власність рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 30 грудня 1993 р. № 360 та видано державний акт на право власності серії ЯГ № 281079 від 30 червня 2006 р. :05:081:0100 (т.1 а.с. 19, 27).

При виготовленні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на вказану присадибну земельну ділянку, були узгоджені зовнішні межі земельної ділянки в натурі і закріплені існуючою огорожею та межовими знаками в кількості 6 штук, що проходять по кутах повороту 10-11-12-13-14-15 по існуючій огорожі, а межові знаки передані на зберігання позивачу. Вказане підтверджується технічною документацією, в тому числі актом встановлення та узгодження зовнішніх меж (т.1 а.с. 13-27, 23).

15 листопада 2010 р. відповідачу ОСОБА_3 виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка затверджена п. 1.3. рішення 3-ої сесії VI скликання Роменської міської ради Сумської області від 24 грудня 2010 р. та передана у власність відповідачу ОСОБА_3 земельна ділянка площею 816 кв. м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: 7-й пров. Маяковського, 14-А. При цьому позивач погодила встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від точки «В» до точки «Г» по існуючій деревяній огорожі. 18 жовтня 2011 р. на підставі вказаного рішення Роменської міської ради відповідачу ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 006499 за адресою: м. Ромни, 7-й пров. Маяковського, 14-А, площею 0,0816 га :05:081:0110 (а.с. 39, 121-135).

У жовтні 2013 р. відповідач ОСОБА_3 замість деревяної огорожі побудував паркан з металопрофільних листів з влаштування під ним бетонного фундаменту. Вказану обставину сторони визнали в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_8 підтвердив, що після встановлення відповідачем вказаного паркану не стало проходу до туалету, що був розташований на земельній ділянці позивача і яким вона користувалася, та не стало і самого туалету.

Свідок ОСОБА_18 підтвердила, що вона, будучи соціальним працівником, приходила до позивача кожної пятниці протягом пяти років впродовж 2009-2013 р., бачила туалет на подвірї позивача неподалік сараю, яким і вона інколи користувалась. Відстань між сараєм і забором, куди ходили в туалет, становила приблизно 1-1,3 м. Бачила, скинутий в одну кучу старий забор та побудований новий, після чого не стало ні туалету, ні проходу за сараєм. Приміщення цього сараю позивач використовувала під літню кухню.

03 грудня 2013 р. державною інспекцією сільського господарства в Сумській області встановлена невідповідність межі земельних ділянок позивача та відповідача ОСОБА_3, що встановлена актом від 26 вересня 2005 р. та актом від 15 листопада 2010 р. Внаслідок будівництва капітального паркану відповідачем ОСОБА_3 вбачається перетин цих двох земельних ділянок (а.с. 29,30).

Судовий експерт у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 199/267 від 03 квітня 2015 р. зазначив, що відповідно до даних обмінних файлів межа земельної ділянки з кадастровим номером :05:081:0110 та межа земельної ділянки з кадастровим номером :05:081:0100 перетинаються. Відповідно до правовстановлюючих документів земельні ділянки з кадастровими номерами :05:081:0110 та :05:081:0100 межують одна з одною, що не відповідає наданим даним з Державного реєстру земель та Державного земельного кадастру. Місцезнаходження, конфігурація, площа та розміри земельних ділянок за адресою: м. Ромни, 1-й пров. Крупської, 21, кадастровий номер 050810100, площею 348 кв.м, знаходиться у власності позивача та за адресою: м. Ромни, 7-й пров. Маяковського, 14-А, площею 816 кв.м, кадастровий номер 050810110, знаходиться у власності відповідача ОСОБА_3, згідно з даними Державного реєстру земель та Державного земельного кадастру, не відповідають фактичному використанню згаданих вище земельних ділянок (т.1 а.с.189-210).

Наведені факти свідчать, що між сторонами виникли земельні правовідносини з приводу визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, які регулюються ст. ст. 90, 116, 152, 153, 155, 158, 198 ЗК України, ст. 391 ЦК України.

Згідно ст. 116 ЗК України у власність або користування може бути передана лише вільна земельна ділянка. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні інших осіб, провадиться лише після вилучення її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Статтею 198 ЗК України встановлено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, які включають геодезичне встановлення меж земельної ділянки, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, інше.

Згідно Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 р. N 43, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановчих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками, встановленого зразка за затвердженою в установленому порядку відповідною технічною документацією (п. 1.13).

Довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. Акт складається у трьох примірниках, підписується власником або користувачем земельної ділянки, виконавцем робіт і представником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України. Один примірник додається до технічної документації зі складання відповідного державного акта, другий - передається виконавцю робіт, третій - видається разом з державним актом на землю власнику або користувачу земельної ділянки. Власник або користувач земельної ділянки попереджається про відповідальність за порушення чи знищення вказаних знаків (п. 1.14).

Технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки (п. 1.16). Роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку, серед іншого, передбачають встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки (п. 2.1).

Межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово картографічними матеріалами. Крайні поворотні точки кожної межі закріплюються довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, крім випадків збігу вказаних поворотних точок меж з твердими точками на місцевості (п. 2.3). Перенесення в натуру (на місцевість) або відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з прив'язкою не менше двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі та до твердих точок на місцевості. Здійснюється кадастрова зйомка земельної ділянки з наступним вирахуванням координат поворотних точок меж (у державній або умовній системі координат) і площі ділянки. За результатами виконаних робіт складається кадастровий план земельної ділянки (п. 2.4).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі, використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 153 ч. 1 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 152 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ст. 155 ч. 1 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст. 21 ч. 1 ЦК України суд визнає незаконним правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ст. 393 ч. 1 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

При прийнятті Роменською міською радою пункту 1.3 рішення від 24 грудня 2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадян» та унаслідок видачі відповідачу ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку порушені законні права та інтереси позивача, право власності на належну їй земельну ділянку, тому оскаржувані рішення та державний акт мають бути визнані недійсними і скасовані. Про вказане порушення законних прав та інтересів позивача свідчить і технічна документація із землеустрою, в якій є кадастровий план земельної ділянки позивача (т. 2 а.с.75-89).

Крім цього, відповідно до положень норм ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є відповідним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом знесення будівлі, споруди у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, відшкодування збитку, заподіяного внаслідок порушення його права власності.

З огляду на передбачені чинним законодавством способи захисту законного права та інтересу, відповідача ОСОБА_3, як особу, яка здійснила будівництво паркану на належній ОСОБА_2 на праві власності земельній ділянці, має бути зобовязано усунути порушення її прав на належну їй на праві власності земельну ділянку шляхом демонтажу паркану з фундаментом під ним, з їх перенесенням за межу належної ОСОБА_2 земельної ділянки, відновлення вигрібної ями вбиральні, приведення вказаної земельної ділянки після демонтажу паркану з фундаментом, відновлення вигрібної ями у придатний для використання за цільовим призначенням стан.

Доводи представників відповідача ОСОБА_3 про неможливість відновлення вигрібної ями та вбиральні позивача через те, що розташування вигрібної ями вбиральні літ. «У» та самої вбиральні літ. «У» на плані присадибної ділянки вказаного технічного паспорту не відповідають вимогам СНІП 2.04.03-85, про що зазначено у п. 4 висновку експерта спростовуються, технічним паспортом на жилий будинок позивача, який виготовлений Роменським МБТІ 14.07.1987 р., де на плані присадибної ділянки вигрібна яма вбиральні позначена літ. «У» та сама вбиральня літ. «У» уже були установлені, тоді як відповідач ОСОБА_3 свій житловий будинок М.М. побудував пізніше.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні іншого місця для встановлення туалету на належній позивачу земельній ділянці, з врахуванням розміру земельної ділянки та місця знаходження її житлового будинку, без порушення вимог СНІП 2.04.03-85, неможливо.

Доводи представників відповідача про те, що побудований відповідачем новий паркан проходить по існуючій деревяній огорожі, спростовується висновком експерта, відповідно до якого місцезнаходження, конфігурація, площа та розміри земельних ділянок за адресою: м. Ромни, 1-й пров. Крупської, 21, кадастровий номер 050810100, площею 348 кв.м, знаходиться у власності позивача та за адресою: м. Ромни, 7-й пров. Маяковського, 14-А, площею 816 кв.м, кадастровий номер 050810110, знаходиться у власності відповідача ОСОБА_3, згідно з даними Державного реєстру земель та Державного земельного кадастру, не відповідають фактичному використанню згаданих вище земельних ділянок, а також спростовуються і поясненнями свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_19 про наявність проходу між старим деревяним забором та сараєм позивача, якого не стало після побудови нового паркану. (т.1 а.с.188-210).

Вимоги відповідача про застосування строку позовної давності не ґрунтується на положеннях ст.256-267 ЦК України, а тому не можуть бути застосовані.

Витрати позивача на оплату правової допомоги заявлені в межах Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», тому підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 212-214 ЦПК України, ст. ст. 90, 116, 152, 153, 155, 158, 198 ЗК України, ст.ст. 16, 21, 256-267, 319, 386, 391, 393 ЦК України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати:

пункт 1.3 рішення 3-ої сесії VI скликання Роменської міської ради Сумської області від 24 грудня 2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадян», яким затверджена технічна документація з уточненням площ при обмірі земельних ділянок та передана у власність ОСОБА_3, 7 пров. Маяковського, 14-А, земельна ділянка площею 816 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд;

державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0816 га, кадастровий номер :05:081:0110, що розташована в м. Ромни Сумської області, 7-й пров. Маяковського, 14-А, виданий 18 жовтня 2011 року Роменською міською радою ОСОБА_3 на підставі рішення 3-ої сесії VI скликання Роменської міської ради Сумської області від 24 грудня 2010 року.

Зобовязати ОСОБА_3 усунути порушення прав на належну ОСОБА_2 на праві власності земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:081:0100 за адресою: Сумська область, м. Ромни, 1 пров. Крупської, 21, шляхом демонтажу паркану з фундаментом під ним, що знаходиться в межах зазначеної земельної ділянки з їх перенесенням за межу вказаної земельної ділянки, відновлення вигрібної ями вбиральні, позначеної літ. «У» на плані присадибної ділянки технічного паспорта на жилий будинок, виготовленого Роменським МБТІ 14.07.1987 р.;

приведення вказаної земельної ділянки у придатний для використання за цільовим призначенням стан (для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд) після демонтажу паркану з фундаментом, його перенесення за межу вказаної земельної ділянки та відновлення вигрібної ями.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору та 4000 (чотири тисячі) грн. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Роменський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії рішення і набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Головуючий підпис -

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_20