Справа № 462/6960/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про стягнення суми банківського вкладу, процентів за користування вкладом, трьох відсотків річних, інфляційних втрат, майнової та моральної шкоди, відсотків за незаконне використання коштів та відсотків за виконання судового рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Укргазпромбанк», в якому, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на його користь суму вкладу в розмірі 22266 дол. США, нараховані проценти за користування вкладом за період з 13.02.2015 року до 13.09.2015 року в розмірі1293,26 дол. США, 387,98 дол. США 3 % річних за вказаний період прострочення зобовязання, 164,24 дол. США інфляційні втрати за час прострочення виконання зобовязання, 1000 дол. США матеріальних збитків і 1000 дол. США моральної шкоди, всього - 26111,48 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14.09.2015 року складає 706430,14 грн., а також 51060,36 грн. відсотків за незаконне використання коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і крім цього просить стягнути з відповідача на користь Виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області 114537,08 грн. 15 % від фактично стягненої суми на виконання судового рішення і на його користь 6090 грн. сплачено судового збору. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 13.11.2013 року між ним і ПАТ «Укргазпромбанк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Оксамитовий сезон» №F-USD-1379/14, відповідно до умов якого банк відкрив йому депозитний рахунок №1 в іноземній валюті, на який він 13.11.2013 року вніс кошти в сумі 20000 дол. США, а відповідач зобовязався повернути суму вкладу і нараховані відсотки за користування вкладом. 13.02.2014 року, 13.05.2014 року, 13.08.2014 року і 13.11.2014 року він в усній формі вимагав від відповідача повернути йому вклад і нараховані відсотки, проте отримував відмову. 13.02.2015 року між ним і ПАТ «Укргазпромбанк» було укладено додатковий договір №1/21337/840 «Овердрафт для фізичних осіб» до договору банківського рахунку № 21337 від 13.11.2013 року і банк зобовязався до 26.02.2015 року повернути йому депозит з усіма нарахуваннями, але цього не виконав. Зазначає, що згідно умов договору і положень законодавства банк зобовязаний повернути вкладнику суму вкладу та виплатити нараховані відсотки. 05.03.2015 року, 15.04.2015 року, 04.06.2015 року та 15.07.2015 року він звертався до голови НБУ і відповідача з відповідними заявами про дострокове повернення усієї суми вкладу і відсотків, які були нараховані, проте його законну вимогу про повернення коштів виконано не було. Оскільки відповідачем зобовязання було прострочене, вважає, що на підставі ч.2 ст.625 ЦК України з останнього повинно бути стягнуто 3 % річних і інфляційні втрати за період з 13.02.2015 року до 13.09.2015 року. Крім цього, вказує на те, що йому заподіяно вказаними незаконними, на його думку, діями ПАТ «Укргазпромбанк» матеріальні збитки в розмірі 1000 дол. США і моральна шкода, яку оцінює в 1000 дол. США. Враховуючи те, що кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для виплати йому поступили в ПАТ «Кредобанк» для виплати йому в кінці 2015 року та з 01.01.2016 року були відкликані, то вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню 51060,36 грн. відсотків за незаконне користування вкладом ФГВФО за період з 13.09.2015 року до 03.03.2016 року. Також, посилаючись на ст.ст. 25, 46 Закону України «Про виконавче провадження» просить стягнути на користь Виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області 15 % від фактично стягнутої суми на виконання судового рішення.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила, зазначивши, що 14.09.2015 року Постановою Правління Національного банку України від № 602 у ПАТ «Укргазпромбанк» відкликано ліцензію та розпочато процедуру ліквідації. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення від 14.09.2015 № 168 про початок процедури ліквідації ПАТ «Укргазпромбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на два роки з 15.09.2015 по 14.09.2017 включно. В звязку з цим діяльність банку регулюється Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно вимог якого складено список вкладників ПАТ «Укргазпромбанк», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, до якого включений вклад позивача. Такі виплати гарантованих сум в розмірі 200000 грн. на теперішній час відшкодовуються через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій та безготівковій формі. Кошти, які перевищують розмір граничного відшкодування відшкодовуються Фондом за заявою вкладника про визнання його кредитором в порядку черговості. Позивачем було подано заяву про визнання його кредитором, його вимоги прийнято банком і прийнято рішення про включення його вимог до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів. Враховуючи наведене, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, тому просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача і представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 13.11.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Укргазпромбанк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Оксамитовий сезон» №F-USD-1379/14, відповідно до умов якого банк відкрив позивачу депозитний рахунок №1 в іноземній валюті, на який він 13.11.2013 року вніс кошти в сумі 20000 дол. США, а відповідач зобовязався повернути суму вкладу і нараховані відсотки за користування вкладом (а.с.7, 8). Даним договором передбачено термін повернення вкладу 13.05.2014 року.

В подальшому ОСОБА_1 переукладав з ПАТ «Укргазпромбанк» договір банківського вкладу щоразу строком на три місяці. 13.11.2014 року між ним і відповідачем було укладено договір №F-USD-1932/14, за яким ОСОБА_1 вніс депозитні кошти в сумі 21824 дол. США (а.с. 9-10, 11). Згідно умов цього договору термін повернення вкладу - 13.02.2015 року, процентна ставка по депозиту 10 % річних.

13.02.2015 року, після закінчення строку дії депозитного договору №F-USD-1932/14 сума вкладу 21824 дол. США і 442,06 дол. США відсотків було перераховано на поточний рахунок ОСОБА_1 № 1. В той же день між сторонами укладено додатковий договір №1/21337/840 «Овердрафт для фізичних осіб» до договору банківського рахунку № 21337 від 13.11.2013 року (а.с. 12). Предметом даного договору було те, що з 13.02.2015 року по 26.02.2015 року банк сплачує клієнту відсотки за середньодобовими залишками коштів на поточних рахунках на суму 22266 дол. США ставку 8 % річних. На суму, яка перевищує вказаний залишок коштів або є меншою вказаного залишку проценти за користування коштами нараховуються та сплачуються за ставками згідно діючих тарифів банку та умов договору банківського рахунку № 21337 від 13.11.2013 року. Нараховані проценти виплачуються клієнту на поточний рахунок №1 не пізніше останнього робочого дня місяця.

Згідно розрахунку (а.с. 61), сума відсотків по вказаних договору банківського рахунку і додатковому договору за період з 13.02.2015 року по 14.09.2015 року становить 50 дол. США, з врахуванням податку з пасивного доходу і військового податку з пасивного доходу.

Із матеріалів справи, а саме заяв ОСОБА_1 вбачається, що 05.03.2015 року, 15.04.2015 року, 04.06.2015 року та 15.07.2015 рокуним на адресу відповідача направлялися заяви з вимогами повернути суму вкладу та нарахованих відсотків (а.с.13-20), однак такі залишилися без виконання зі сторони ПАТ «Укргазпромбанк».

Згідно ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент.

Частиною 1 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Згідно вимог ч.3 ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

За загальним правилом обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом (ст.1074 ЦК України).

Між тим, судом встановлено, що постановою правління Національного банку України № 217 від 07.04.2015 року ПАТ «Укргазпромбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.04.2015 року №70 в ПАТ «Укргазпромбанк» з 08.04.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію. 14.09.2015 року Постановою Правління Національного банку України від № 602 у ПАТ «Укргазпромбанк» відкликано ліцензію та розпочато процедуру ліквідації. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення від 14.09.2015 № 168 про початок процедури ліквідації ПАТ «Укргазпромбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на два роки з 15.09.2015 по 14.09.2017 включно (а.с. 31, 32).

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

При цьому, в даному Законі терміни вклад і вкладник вживаються в наступному значенні:

- вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

- вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином, в розуміння цього Закону залучені ПАТ «Украгазпромбанк» кошти позивача є вкладом, а він вкладником.

Пунктом 1 ч.6 ст.36 цього Закону встановлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Відповідно до ч.1 ст.26 зазначеного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

Згідно ч.5 ст.26 Закону відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

Під час розгляду справи встановлено, що станом на 14.09.2015 року сума коштів на поточному рахунку ОСОБА_1 в ПАТ «Укргазпромбанк» становила 22316,89 дол. США, що за курсом НБУ складає 484246,50 грн.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд розпочинає виплату відшкодування коштіввкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Так, згідно повідомлення, розміщеного на офіційному сайті ПАТ «Укргазпромбанк» - http://www.ugpb.com, який є загальнодоступним, Фонд з 13.10.2015 р. розпочав виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «Укргазпромбанк» з 13.10.2015 року до 23.11.2015 року включно могли звертатись до установ банку-агента Фонду ПАТ «КРЕДОБАНК». Відшкодування вкладникам ПАТ «Укргазпромбанк», які з будь-яких причин не звернуться до банку-агента Фонду у вказаний період здійснюється за результатами розгляду їх індивідуальних письмових звернень на адресу Фонду до дня внесення запису про ліквідацію банку як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

З матеріалів справи і пояснень сторін вбачається, що ОСОБА_1 не звертався до установ банку-агента Фонду ПАТ «КРЕДОБАНК» про отримання 200000 грн. на відшкодування коштів за вкладом у вказаний період і на час розгляду справи не звертався до Фонду з індивідуальним письмовим зверненням про отримання таких коштів.

Статтею 45 цього Закону визначено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб - вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до вимог ст.48 Закону уповноважена особа Фонду не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення складає перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду та складає реєстр акцептованих вимог кредиторів вносить зміни до нього та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч.2 ст.45 цього Закону уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами (ст.49 Закону).

У подальшому протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч.2 ст.45 цього Закону уповноважена особа Фонду: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст.52 Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом у четверту чергу.

Отже, в межах ліквідаційної процедури банку статусу кредитора набувають дві категорії осіб: 1) фізичні особи - вкладники у межах гарантованої Фондом суми відшкодування; 2) особи, вимоги яких заявлені протягом 30 днів з дня опублікування відомостей (про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду), та які акцептовані та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

До останніх за змістом Закону, зокрема ст.52 відносяться в тому числі фізичні особи-вкладники з вимогами у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

У період здійснення ліквідаційної процедури банку задоволення вимог позивача має здійснюватися у порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, передбаченої ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Як вбачається із матеріалів справи, позивача згідно поданої ним в порядку ст.45 Закону заяви № 312/ф.о. від 16.10.2015 року включено до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів із сумою вимог 284246,50 грн. (а.с.33-35, 62).

Задоволення позовних вимог було б фактично погашенням вимог кредитора позачергово на порушення порядку ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що не припускає задоволення вимог окремих кредиторів в індивідуальному порядку поза межами ліквідаційної процедури.

Крім цього, оскільки вимоги позивача про повернення коштів, розміщених в банку, з нарахованими відсотками, є безпідставними, у суду немає підстав задовольняти наступні, похідні вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних, інфляційних втрат, майнової та моральної шкоди, відсотків за незаконне використання коштів та відсотків за виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з урахуванням фактичних обставин справи та положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Зі змісту ст.88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення, тобто у даному випадку не відшкодовуються позивачу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про стягнення суми банківського вкладу, процентів за користування вкладом, трьох відсотків річних, інфляційних втрат, майнової та моральної шкоди, відсотків за незаконне використання коштів та відсотків за виконання судового рішення відмовити.

Сплачена ОСОБА_1 сума судового збору в розмірі 6090 грн. стягненню з Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» не підлягає і не відшкодовується позивачу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.