Справа № 135/102/16-ц
Провадження № 2/135/37/16
11.03.2016 року Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,
при секретарі Яруліній Н.О.,
з участю позивача ОСОБА_1,
представника третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин цивільну справу за позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області про визначення місця проживання дитини,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області про визначення місця проживання дитини. Зазначив, що він і ОСОБА_3 з 2008 року по 2013 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах. 12 серпня 2010 року у них народився син ОСОБА_4, який постійно проживає разом з ним в м. Ладижин Вінницької області, пров.Тихий-3, буд. 2.
У травні 2013 року ОСОБА_3 покинула його і сина та вибула із місця постійного проживання та реєстрації у невідомому напрямку. Де зараз знаходиться ОСОБА_3 йому невідомо. В 2015 році він звернувся з заявою про доцільність визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_4 з ним до органу опіки та піклування Ладижинської міської ради, яким було розглянуто подані документи, обстежено умови проживання дитини та зроблено висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком.
Вважає, що син ОСОБА_4 може і надалі проживати з ним, так як у нього є всі умови для проживання і нормального розвитку дитини. Дитина відвідує дитячий садочок «Казка» в м. Ладижин. Він забезпечений житлом, має у приватній власності: 1/2 будинку в м. Ладижин, пров.Тихий -3, буд. 2, а також житловий будинок за адресою м. Ладижин, пров.Тихий-2, буд. 7. Також він матеріально забезпечений, має приватний бізнес, являється головою фермерського господарства «ВОЛ», в 2015 році обраний депутатом Клебаньської сільської ради, що в Тульчинському районі Вінницької області.
Встановлення місця проживання сина йому необхідне для більш повного соціального захисту інтересів дитини, усунення перешкод в організації оздоровлення та відпочинку дитини та вирішення інших невідкладних нагальних питань виховання і утримування дитини.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги свої підтримав, просив їх задовольнити. Доповнив, що визначення місця проживання дитини необхідно ще й тому, щоб відповідач, яка тривалий час не проживає з дитиною, не мала можливості без його згоди забрати дитину із звичних для неї умов проживання. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 двічі викликалася в судове засідання на розгляд справи, однак в судове засідання не зявилася. Конверт із повісткою про повідомлення про час та місце розгляду справи, який направлено за зареєстрованою адресою її проживання, повернуто до суду із відміткою, «за закінченням терміну зберігання». За таких обставин, відповідно до ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, за згодою позивача судом ухвалено розглядати справу заочно, на підставі наявних у справі доказів.
Представник органу опіки та піклування Ладижинської міської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що не заперечує щодо задоволення позову, так як це буде відповідати інтересам дитини. Дане питання розглядалося на комісії та винесено відповідний висновок.
Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України).
Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що позивач та відповідач проживали разом. 12 серпня 2010 року у них народився син ОСОБА_5, який постійно проживає разом з батьком. Зі слів позивача, з травня 2013 року ОСОБА_3 покинула його і сина та вибула із місця постійного проживання та реєстрації у невідомому напрямку.
З характеристики, виданої дошкільним навчальним закладом №2 «Казка», вбачається, що дитина ОСОБА_5, 12.08.2010 року відвідує дитячий садок, вихованням дитини займається батько.
З витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що ОСОБА_1 є головою фермерського господарства «ВОЛ».
З довідки про зарплату та інші доходи за 2015 рік вбачається, що ОСОБА_1 є головою фермерського господарства та отримує постійний дохід.
З копій технічних паспортів виданих КП «Тульчинське МБТІ» вбачається, що ОСОБА_1 забезпечений житлом та має у приватній власності 1/2 будинку в м. Ладижин, пров.Тихий -3, буд. 2, а також житловий будинок за адресою м. Ладижин, пров.Тихий-2, буд. 7.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради про визначення місця проживання дитини від 02.12.2015 року, орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Судом враховано, що батько дитини має належні матеріально-побутові умови, має можливість утримувати дитину. В помешканні для дитини створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку дитини.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з батьком підлягають задоволенню, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.161 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України суд ,-
Визначити місце проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії з додержанням вимог ст. 229 ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: