Провадження №2/200/1556/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 лютого 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Єлісєєвій Т.Ю.,

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування розпорядження про приватизацію житла,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відміну розпорядження про приватизацію житла.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28 листопада 2012 року заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було визнано ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, такими, що втратили право користування квартирою № 17, що знаходиться у будинку № 22, корпус 2 по ж/м Тополя-2 міста Дніпропетровська, та зобовязано Сектор громадянства та реєстрації фізичних осіб Бабушкінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти їх з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. На підставі даного рішення позивач була позбавлена права користування жилим приміщенням. Після чого ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до органу приватизації подали заяву на приватизацію квартири № 17, що знаходиться у будинку № 22, корпус 2 по ж/м Тополя-2 міста Дніпропетровська.

Позивач та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 згідно довідки КЖЄП-36 від 10.08.2012 року, е родичами, були зареєстровані та проживали у кв.17, буд. № 22, корпус 2 по ж/м Тополя-2 міста Дніпропетровська.

За результатами розгляду поданої ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заяви Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 03 березня 2014 року було прийнято розпорядження за № 2/10-14, на підставі якого здійснено приватизацію квартири № 17, що знаходиться у будинку № 22, корпус 2 по ж/м Тополя-2 міста Дніпропетровська передача якої у власність відповідачам була оформлена свідоцтвом на право власності на житло за реєстраційним № 10Б-14 від 03 березня 2014 року та зареєстрована в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно.

Однак 15 червня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2012 року, вирішив апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити; заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2012 року скасувати з ухваленням нового рішення; відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловими приміщеннями та зняття їх з реєстрації.

Тому позивач просить скасувати розпорядження Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 03 березня 2014 року № 2/10-14 та визнати недійсним

свідоцтво про право власності на житло від 03 березня 2014 року реєстраційний № 10Б-14. на квартиру 17, корпусу № 2, будинку № 22, на ж/м Тополя-2, м. Дніпропетровська, загальною площею 68,9 кв. м, видане ОСОБА_2, та членам її сімї: ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач - Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради та треті особи в судове засідання не зявилися. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки свого представника не повідомили. Письмових заяв про розгляд справи без участі свого представника до суду не надсилав, у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, із звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, позивач та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 згідно довідки КЖЄП-36 від 10.08.2012 року, е родичами, були зареєстровані та проживали в кв.17, буд. № 22, корпус 2 по ж/м Тополя-2 міста Дніпропетровська.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2012 року було визнано ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, такими, що втратили право користування квартирою № 17, що знаходиться у будинку № 22, корпус 2 по ж/м Тополя-2 міста Дніпропетровська, та зобовязано Сектор громадянства та реєстрації фізичних осіб Бабушкінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти їх з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.

Відповідачі звернулись із заявою до УЖГ Дніпропетровської міської ради щодо здійснення приватизації вищенаведеної квартири. За результатами розгляду поданої ними заяви Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 03 березня 2014 року було прийнято розпорядження за № 2/10-14, на підставі якого здійснено приватизацію квартири № 17, що знаходиться у будинку № 22, корпус 2 по ж/м Тополя-2 міста Дніпропетровська передача якої у власність відповідачам була оформлена свідоцтвом на право власності на житло за реєстраційним № 10Б-14 від 03 березня 2014 року та зареєстрована в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно.

15 червня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа що не заявляє самостійних вимог: сектор громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Бабушкінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловими приміщеннями та зняття їх з реєстрації вирішив: апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити; заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2012 року скасувати з ухваленням нового рішення; відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа що не заявляє самостійних вимог: сектор громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Бабушкінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловими приміщеннями та зняття їх з реєстрації. Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області набрало законної сили 15.06.2015 року.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї.

Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Тому до постановлення рішення суду про визнання особи, яка тимчасово не проживає в жилому приміщенні, такою, що втратила право користування ним, ця особа вважається тимчасово відсутньою, і за нею зберігаються всі права, передбачені ст.64 ЖК.

Згідно ч.1 ст.8 закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно п.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію квартир державного житлового фонду», передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмової згоди всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, а згідно частини 3 даної статті, передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації.

Позивач, згідно довідки КЖЄП-36 від 10.08.2012 року проживала у кв.17, буд. № 22, корпус 2 по ж/м Тополя-2 міста Дніпропетровська, користувалася нею, тобто має право на приватизацію спірного житлового приміщення.

Виходячи з аналізу змісту ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» у поєднані з нормами ст.ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є житлове приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності (у випадках, передбачених ст. 71 ЖК України), а відтак і право на приватизацію житла.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Як вбачається з рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року ОСОБА_2 не довела судовій колегії, що ОСОБА_1 з двома неповнолітніми дітьми втратила право користування житловою площею в кв.17, буд. № 22, корпус 2 по ж/м Тополя-2 міста Дніпропетровська, оскільки немає доказів, що ОСОБА_1 з двома неповнолітніми дітьми не проживала без поважних причин в спірній квартирі. У звязку з чим не має підстав і для зняття з реєстрації ОСОБА_1 з двома неповнолітніми дітьми за адресою спірної квартири.

Таким чином судом встановлено, що право позивача на приватизацію квартири порушено відповідачами, а тому слід Скасувати розпорядження Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 03 березня 2014 року № 2/10-14 та Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 03 березня 2014 року реєстраційний № 10Б-14. на квартиру 17, корпусу № 2, будинку № 22, на ж/м Тополя-2, м. Дніпропетровська, загальною площею 68,9 кв. м, видане ОСОБА_2, та членам її сімї: ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі по 121 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування розпорядження про приватизацію житла - задовольнити.

Скасувати розпорядження Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 03 березня 2014 року № 2/10-14.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 03 березня 2014 року реєстраційний № 10Б-14 на квартиру №17, корпусу № 2, будинку № 22, на ж/м Тополя-2, м. Дніпропетровська, загальною площею 68,9 кв.м, видане ОСОБА_2, та членам її сімї: ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Стягнути з Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.Ю.Єлісєєва