Справа № 527/2816/15-ц
номер провадження 2/527/54/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22.02.2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді Марущак Р.М.
при секретарі - Проценко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Градизька селищна рада Глобинського району,
01 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом.
Мотивував тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1. У цьому будинку зареєстровані його син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, колишня невістка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, онук - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3
Будучи власником названого будинку він сплачує кошти за користування електроенергією, газом, водою. Реєстрація у домоволодінні ОСОБА_2 заважає йому, як власнику майна, оформити субсидію за користування вказаними послугами. Вирішити це питання у добровільному порядку виявилося неможливим, оскільки відповідач з літа 2011 року, після розірвання шлюбу із ОСОБА_3, у будинку не проживає, знятися з реєстрації відмовляється.
Посилаючись на викладене, на порушення своїх прав власника нерухомості, позивач прохав визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1, стягнути з відповідача судові витрати.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. На адресу суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2, у судове засідання не з'явилася. В порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Представники третіх осіб - Градизької селищної ради, Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, заперечень на позов не надали.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозв'язку встановив наступне.
Позивач є власником будинку АДРЕСА_1, що підтверджено договором купівлі-продажу від 29.03.1988 року, посвідченим нотаріально секретарем виконкому Градизької ради народних депутатів за №64, зареєстрованим в 1994 році за № 1304 в книзі № 8 в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації.
Згідно дослідженої у судовому засіданні будинкової книги житлового будинку АДРЕСА_1 на даний час у ньому зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Згідно відмітки в паспорті відповідачки за вказаною адресою вона зареєстрована з 24.01.1997 року.
Як вбачається із рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2011 року, яке набрало законної сили, шлюб, зареєстрований 24 серпня 1996 року Градизькою селищною радою Глобинського району Полтавської області за актовим записом №29 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвано. Названим рішенням суду встановлено, що сторони з вересня 2011 року спільно як сім'я не проживають.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - сусідів позивача, ОСОБА_2 з 2011 року по АДРЕСА_1 не проживає.
За ч.1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи.
Згідно ч.2, ч.3 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом (ст. 321 ЦК).
Відповідно до ч. 1 ст.156 ЖК з урахуванням положень ч. 1 ст.405 ЦК члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
За ч.2 ст.156 ЖК до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 ЖК, згідно яких плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Згідно ст. 64 Житлового Кодексу України до членів сім'ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки.
Ч.1 ст.158 ЖК передбачено, що наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.
Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї у житлі, що належить громадянинові на праві приватної власності за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст.71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї у будинку державного або громадського житлового фонду за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законо.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
залишилися проживати інші члени сім'ї.
Достовірно встановлено, що відповідач на даний час не є членом сім'ї позивача, наймачем його квартири, що між нею та власником будинку не існує будь-яких договірних відносин з приводу користування житлом. Будучи зареєстрованою у будинку позивача, ОСОБА_7 без поважних причин у ньому не проживає.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 втратила право користування будинком, власником якого є позивач у справі. Позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.1, п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на правову допомогу.
Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Названа сума підлягає стягненню з відповідача на його користь.
Керуючись ст. ст. 71, 72, 150, 156, 158, 163 ЖК України, ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. 316, 317, 319, 321, 379, 382, 383, 405 ЦК України, ст.ст.10,11,30,60,61,88, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку с-ща Градизьк Глобинського району Полтавської області, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1:
-487 грн. 20 коп. - у відшкодування сплаченого судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ ГЛОБИНСЬКОГО

РАЙОНОГО СУДУ Р. М. Марущак