У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», третя особа - публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк», про повернення коштів з поточного рахунку, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 вересня 2014 року вона уклала з публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» (далі - ПАТ «Банк Камбіо») договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_1 у національній валюті. Станом на 01 квітня 2015 року на її розрахунковому рахунку знаходяться грошові кошти у розмірі 134 100 грн.

Позивач зазначала, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року №782 «Про віднесення ПАТ «БАНК КАМБІО» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04 грудня 2014 року № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО», згідно з яким з 05 грудня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Камбіо». Листом від 23 березня 2015 року ОСОБА_6 звернулась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Камбіо» - Додусенко В.І., з проханням включити її до списків для отримання власних грошових коштів у сумі 134 100 грн з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Камбіо». Крім того, позивач зверталась до ПАТ «Український інноваційний банк» - банку-агента Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який призначений для виплати коштів вкладників ПАТ «Банк Камбіо», із запитом, в якому просила повідомити чи включена вона як колишній клієнт ПАТ «Банк Камбіо» до списку отримання гарантованої суми у розмірі 134 100 грн.

Відповіддю №44/505 від 30 березня 2015 року Запорізьке центральне відділення ПАТ «Український інноваційний банк» повідомило позивачку, що станом на 30 березня 2015 року згідно реєстру виплат по банку ПАТ «Банк Камбіо» виплат на ім'я ОСОБА_6 не значиться.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд: зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити її ОСОБА_6 до реєстру виплат по банку ПАТ «Банк Камбіо»; стягнути з ПАТ «Банк Камбіо» грошові кошти у розмірі 134 100 грн, розміщені на поточному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Камбіо».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання включити до реєстру виплат по банку ПАТ «Банк Камбіо» залишено без розгляду згідно заяви ОСОБА_6

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07 жовтня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Банк Камбіо» на користь ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 134 100 грн, розміщені на поточному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Камбіо».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та закрити провадження у справі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно із ч. 3 ст. 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частиною 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язано за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Судами встановлено, що 16 вересня 2014 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Банк Камбіо» було укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку №НОМЕР_1 у національній валюті.

Згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_6, наданої банком, станом на 23 вересня 2014 року залишок грошових коштів на рахунку № НОМЕР_1 складає 134 100 грн.

21 жовтня 2014 року ОСОБА_6 звернулась до ПАТ «Банк Камбіо» із заявою про перерахування грошових коштів у розмірі 134 100 грн на розрахунковий рахунок ПП «Аккорд 2011», що підтверджується копією листа, із вхідним № 327/5 від 21 жовтня 2014 року.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_6 посилалась на те, що банк протиправно у порушення вимог чинного законодавства не повернув їй спірні грошові кошти.

Також, судами установлено, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 140 від 04 грудня 2014 року, прийнятого на підставі постанови Правління Національного банку України № 788 від 04 грудня 2014 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних», у ПАТ «Банк Камбіо» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці - з 05 грудня 2014 року по 04 березня 2015 року включно.

Постановою правління Національного банку України від 27 лютого 2015 року № 144 було відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк Камбіо». Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Задовольняючи позов ОСОБА_6 та стягуючи грошові кошти розміщені на поточному рахунку позивача, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, а тому відповідач зобов'язаний повернути грошові кошти на першу вимогу клієнта, а відмова від такої видачі є неправомірною та порушує вимоги чинного законодавства.

Проте, повністю з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають з огляду на наступне.

На підставі постанови правління Національного банку України № 788 від 04 грудня 2014 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 140 від 04 грудня 2014 рокуприйнято рішення щодо запровадження у банку тимчасової адміністраціїї строком на 3 місяці - з 05 грудня 2014 року по 04 березня 2015 року включно.

Згодом, постановою правління Національного банку України від 27 лютого 2015 року № 144 було відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк Камбіо». Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Отже, починаючи з 05 грудня 2014 року банк здійснює свою діяльність

на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій проведено з порушенням наведених вимог закону, оскільки позов ОСОБА_6 пред'явлено після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, однак суди не з'ясували належним чином хто має бути відповідачем у справі та не роз'яснили позивачу наслідки неправильного визначення суб'єктного складу сторін у даному спорі.

Так, суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув, не встановив фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд у порушення вимог ст. 303, 315 ЦПК України на викладене також уваги не звернув і залишив вказане рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД.Д. Луспеник
Судді:В.І. Журавель
О.В. Закропивний
С.Ф. Хопта
С.П. Штелик