Справа № 372/5167/15-ц Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/1889/16 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 9 22.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

22 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Іванової І.В.,

За участі секретаря: Говорун В.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 лютого 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту смерті, зацікавлені особи: Управління праці та соціального захисту населення Обухівської районної адміністрації, Відділ реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Донецьк померла його дружина ОСОБА_3,про що свідчить довідка про смерть №298 від 17.08.2015 року, видана лікарем ОСОБА_4, та свідоцтво про смерть, видане Донецькою Народною Республікою. Отримати свідоцтво про смерть на бланку України він не може, тому просив встановити факт смерті дружини на підставі наявних документів, встановлення даного факту необхідно для вирішення питання , пов»язаного з оформленням спадщини.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01 лютого 2016 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду І інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його заяву.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 5 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №1154/5 від 22.11.2007 року, з наступними змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о),

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті чи виявлення трупа, а в разі неможливості одержання лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у зазначені та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника.

Згідно з абзацом 2 пункту 2.1. Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма N 106/о), затвердженої Наказом МОЗ України 08.08.2006 N 545, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. N 1152/13026, у разі загублення лікарського свідоцтва про смерть видається нове свідоцтво з поміткою "дублікат" на підставі письмової заяви особи, яка отримала оригінал, або іншої особи, яка зобов'язалася поховати померлого.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом РАЦС зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи. Датою смерті у цих випадках є встановлена судом у рішенні дата фактичної смерті.

Відповідно до роз»ясень , даних у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» , суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

В силу ст. 57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником ОСОБА_2 надані довідка про смерть особи / а.с. 7/ та свідоцтво про смерть / а.с. 8/, які видані на не встановлених та визначених державою України бланках.

Суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви з огляду на відсутність належних та допустимих доказів.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд І інстанції правомірно вважав надані заявником довідку про смерть №298 від 17.08.2015 року, та свідоцтво про смерть, які видані на не встановлених та визначених державою України бланках неналежними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Інших доказів на підтвердження заявленої вимоги матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, викладені апелянтом доводи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони матеріалами справи не підтверджуються, не ґрунтуються на вимогах закону і висновків суду про відмову у задоволенні заяви про встановлення факту смерті не спростовують.

Рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам закону і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: