Ухвала

іменем україни

23 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 29 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - АБ «Укргазбанк») звернулось до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 жовтня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 680 доларів США на придбання автомобіля, зі сплатою 11,9 % річних з кінцевим строком повернення до 22 жовтня 2012 року. Позичальник порушив умови кредитного договору. Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2010 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість, розраховану станом на 10 листопада 2009 року. Боржником було у повному обсязі погашено заборгованість згідно рішення суду лише 10 жовтня 2011 року. За період з 12 жовтня 2007 року до 10 жовтня 2011 року відповідачу відповідно до умов кредитного договору нараховувалися проценти за користування неповернутою частиною кредитних коштів, розмір яких становить 784,73 доларів США, та пеня у розмірі 11 913,69 грн. Враховуючи викладене, АБ «Укргазбанк» просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь вказані суми.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29 жовтня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі АБ «Укргазбанк», мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування його наполягав відповідач.

Проте з такими висновками судів першої та апеляційної інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом встановлено, що заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2010 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість, розраховану станом на 10 листопада 2009 року.

Боржником було у повному обсязі погашено заборгованість згідно рішення суду лише 10 жовтня 2011 року.

Судами також встановлено, що відповідач не сплатив проценти за користування кредитом і пеню, нараховані з 10 листопада 2009 року до 09 жовтня 2011 року.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов'язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об'єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Судами відмовлено в задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом строку позовної давності, оскільки, як встановлено судами, банк звернувся до суду з позовом 14 жовтня 2014 року. Таким чином, банк пропустив строк позовної давності.

За змістом ст. 69 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 ЦПК України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Разом з тим, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку (ч. 6 ст. 70 ЦПК України).

Так, позовну заяву здано на пошту 10 жовтня 2014 року, тобто в межах строку позовної давності.

Отже, доводи банку про звернення до суду з позовом в межах строку позовної давності, підлягали дослідженню судом в сукупності з іншими доказами у справі та їм необхідно було дати належну правову оцінку.

За змістом статей 214, 215 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. У мотивувальній частині рішення зазначаються мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

Проте, суди на вказані обставини справи, доводи позивача та заперечення відповідача уваги не звернули, не зазначили, якими належними та допустимими доказами спростовані такі доводи та заперечення.

Таким чином, суди попередніх інстанцій на вказані положення закону уваги не звернули, доводів та заперечень сторін не перевірили, не встановили у повному обсязі фактичні обставини, що мають значення для справи, та дійшли передчасного висновку про сплив позовної давності щодо всіх кредитних зобов'язань, про застосування якої заявлено стороною у спорі, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 29 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

О.В.Умнова

І.М. Фаловська