Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1388/15-ц
Провадження № 2/280/694/15
РІШЕННЯ

Іменем України

12 квітня 2016 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Василенка Р.О.,

із секретарем Бех І.О.

з участю позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є власником 1/3 частини трикімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Інша частина квартири належить по 1/3 частині відповідачам. На даний час відповідачі чинять перешкоди в користуванні квартирою, а саме не допускають до квартири. Відповідачі обмежили право позивача щодо користування квартирою, а тому у відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, яка передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном і просить встановити порядок користування квартирою шляхом виділення позивачу в користування житлову кімнату № 4 площею 11,1 м.кв. та лоджію площею 1,5 м.кв., відповідачам залишити в користуванні житлові кімнати №5 площею 7,7 м.кв. та № 3 площею 18,7 м.кв. разом із балконом площею 1,3 м.кв. Інші приміщення вбиральню площею 1,3 м. кв. під № 7, ванну кімнату площею 2,8 м.кв. № 6, коридор площею 10,2 м.кв. №1, кухню площею 6,7 м.кв. № 2 залишити в спільному користуванні та зобов»язати позивача провести перепланування шляхом закладення дверного пройму з кімнатою №3 та влаштування дверної пройми в коридор з кімнати №4. Також, у відповідності до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, а тому позивач просить усунити перешкоди в користуванні квартирою шляхом вселення та передачі йому дублікату ключей від вхідних дверей.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що є власником частини квартири, однак відповідачі не допускають його до квартири, він змушений винаймати житло. Просить позов задовольнити.

Відповідачі позовні вимоги не визнали, суду пояснили, що позивач не проживає та не буде проживати в квартирі, вони його не пустять проживати в квартирі, оскільки проживають в квартирі своєю сім»єю і хоча відповідач і має у власності 1/3 частину квартири, однак вони не бажають, щоб позивач проживав в квартирі. Просять відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, судом встановлено, що позивач є власником 1/3 частини трикімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1, інша частина квартири належить відповідачам, що підтверджується довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12.05.2015 № 200 та вказані обставини сторонами визнаються і не оспорюються.

На даний час відповідачі чинять перешкоди в користуванні квартирою позивача, а саме не допускають останнього до квартири, що підтверджується актом депутата № 664 від 02.07.2015, згідно якого відповідач ОСОБА_2 перешкоджала використанню свого права на користування майном ОСОБА_1 і відмовилась впускати останнього до спірної квартири в присутності працівників міліції. Також, відповідачі в судовому засіданні підтвердили факт того, що вони не пускають проживати позивача до квартири і останній не буде в ній проживати.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні та згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а як встановлено судом, то відповідачі не допускають позивача до спірної квартири, чинять останньому перешкоди в користуванні власністю, то відповідно вимоги позивача щодо встановлення порядку користування квартирою та усунення перешкод в користуванні шляхом вселення і передачі дублікату ключем від вхідної двері підлягають до задоволення і суд визначає порядок користування квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1, з врахуванням часток сторін, за яким виділяє позивачу в користування, згідно технічного паспорту, житлову кімнату № 4 площею 11,1 м.кв. та лоджію площею 1,5 м.кв., відповідачам залишає в користуванні житлові кімнати №5 площею 7,7 м.кв. та № 3 площею 18,7 м.кв. разом із балконом площею 1,3 м.кв. Інші приміщення вбиральню площею 1,3 м. кв. під № 7, ванну кімнату площею 2,8 м.кв. № 6, коридор площею 10,2 м.кв. №1, кухню площею 6,7 м.кв. № 2 залишає в спільному користуванні.

Також, виходячи з вимог ст. 150 ЖК України, ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, а тому позивач підлягає вселенню в квартиру.

Вимоги позивача в частині зобов»язання останнього провести перепланування задоволенню не підлягають, оскільки у відповідності до ч.2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, а як встановлено судом, то спору між сторонами з даного приводу на даний час не існує та крім того, позивач фактично пред»являє таку вимогу щодо перепланування до самого себе, що суперечить загальним принципам цивільного судочинства, а згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення по 243грн. 60 коп. з кожного сплаченого судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3,10,60,88,208,209,212,213-218,225,226 ЦПК України, на підставі ст.321, 391, 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_4 перешкоди у користуванні належної останньому 1/3 частини квартири що розташована в АДРЕСА_2 шляхом вселення у вказану квартиру.

Зобов»язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 дублікат ключа від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3.

Встановити порядок користування квартирою що розташована в АДРЕСА_2 виділивши ОСОБА_1 житлову кімнату № 4 площею 11,1 м.кв. та лоджію площею 1,5 м.кв., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділити в користування житлові кімнати №5 площею 7,7 м.кв. та № 3 площею 18,7 м.кв. разом із балконом площею 1,3 м.кв. Приміщення вбиральні площею 1,3 м. кв. під № 7, ванну кімнату площею 2,8 м.кв. № 6, коридор площею 10,2 м.кв. №1, кухню площею 6,7 м.кв. № 2 залишити в спільному користуванні.

В задоволенні позову в частині зобов»язання провести перепланування відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 243грн. 60 коп. судових витрат з кожного

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.О. Василенко