Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.,

при секретарі Пісчанській Т.М.,

за участю : відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_2 16 грудня 2015 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором комісії № 26 від 27 листопада 2014 року у розмірі 10 369,80 грн., штрафу у розмірі 1 000,00 грн. та витрат по сплаті судового збору (а. с. 3-5).

У позовній заяві в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що між ним та ОСОБА_1 27 листопада 2014 року був укладений договір комісії №26, за умовами якого відповідач зобовязався здійснювати продаж продукції, наданої йому на комісію. На даний час взаємовідносини між сторонами фактично припинені, проте відповідач не в повному обсязі розрахувався з позивачем за отриманні від останнього матеріальні цінності, повного розрахунку уникає, що стало причиною для звернення до суду з даним позовом (а. с. 3-5).

Позивач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від представника інтересів позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без участі сторони позивача, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а. с. 32).

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, проте обставини справи, викладені позивачем у позовній заяві визнав у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 27 листопада 2014 року був укладений договір комісії на продаж продукції №26, за умовами якого ОСОБА_1 зобовязався здійснювати продаж продукції, наданої йому позивачем на комісію (а. с. 7-9, 10).

Пунктом 2.2 вказаного договору визначено, що комісіонер зобовязується прийняти у комітента майно, призначене для комісії, та вжити всіх необхідних заходів для його збереження від втрати, нестачі або пошкодження.

Відповідно до пункту 2.7 договору комісіонер несе повну матеріальну відповідальність за надані йому матеріально-технічні цінності, за їх зберігання та перевезення.

Грошові кошти перераховуються комісіонером комітенту протягом двох календарних днів з моменту надходження коштів за продаж продукції (пункт 6.2 договору) та на підставі п. 6.9 договору комітент має право вимагати від комісіонера проведення повного взаєморозрахунку в будь-який період, визначений на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, а також було визнано відповідачем у судовому засіданні, що за договором комісії на продаж продукції № 26 від 27 листопада 2014 року ОСОБА_1 отримав від ФОП ОСОБА_2 поліграфічну продукцію на загальну суму 60065,60 грн. (а. с. 12-14); накладною на повернення № 58 від 19 лютого 2015 року відповідач повернув позивачу продукцію на загальну суму 17 088,80 грн. (а. с. 15) та перерахував грошові кошти за реалізовану продукцію на суму 32 607,00 грн. (а. с. 16-21).

Судом також встановлено, що у звязку з неповернення ані продукції, ані грошових коштів за неї позивач звернувся на адресу відповідача із письмовою претензією про сплату заборгованості у розмірі 10 3669,80 грн. за договором комісії на продаж продукції №26 від 27 листопада 2014 року (а. с. 22, 23-24).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 9.6 договору комісії на продаж продукції №26 від 27 листопада 2014 року передбачена сплата комісіонером штрафу у розмірі 1 000,00 грн. у разі односторонньої необґрунтованої відмови від виконання своїх зобовязань протягом місяця з дня підписання даного договору.

Аналізуючи правовідносини, що виникли між сторонами, в контексті викладених норм права, враховуючи право позивача на отримання у повному обсязі грошових коштів від відповідача за договором комісії на продаж продукції №26 від 27 листопада 2014 року, приймаючи до уваги, що в ході судового розгляду справи був встановлений факт невиконання відповідачем зобовязань за вказаним договором на суму 10 396,80 грн. та штрафу у розмірі 1000,00 грн., а також те, що відповідач у судовому засіданні обставини справи, викладені у позові визнав, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 487,20 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 629 ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість за договором комісії № 26 від 27 листопада 2014 року у розмірі 10 369,80 грн., штраф у розмірі 1 000,00 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн., а разом 11 857 (одинадцять тисяч вісімсот пятдесят сім) грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

ОСОБА_3 Черновськой