У х в а л а

іменем україни

24 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Амеліна В.І., Гончара В.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на заочне рішення Залізничний районного суду м. Львова від 09 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Житлово-будівельний кооператив № 65 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 23 419 грн 98 коп. заборгованості за житлово-комунальні послуги.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що на обслуговуванні ЖБК № 65 знаходиться будинок № АДРЕСА_1. Відповідачі проживають у квартирі АДРЕСА_1 та є споживачами комунальних послуг, які надає позивач, і між ними фактично існують договірні відносини.

У зв'язку з неналежним проведенням оплати за отримані житлово-комунальні послуги, у відповідачів виникла заборгованість за період з 2003 року по 2013 рік в сумі 23 419 грн 98 коп. Відповідачі частково вносили кошти на погашення заборгованості по житлово-комунальних послугах та неодноразово укладали договори про реструктуризацію боргу, однак борг так і не сплатили.

Заочним рішенням Залізничний районного суду м. Львова від 09 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ЖБК № 65 21 139 грн 42 коп. заборгованості за житлово-комунальні послуги. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі відповідачі просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, повно та всебічно з'ясував обставини справи, надав належну оцінку зібраним доказам, та встановивши, що відповідачі проживають у квартирі АДРЕСА_1, яка належить ЖБК № 65 та який надає їм житлово-комунальні послуги, а вони користуються ними, однак не виконують свого обов'язку та не сплачують у повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення суми боргу з відповідачів за період з 2003 по 2013 рік, з урахуванням того, що позовна давність переривалася.

При цьому судами правильно застосовано закон, що регулює відносини, які виникли між сторонами, ст. ст. 1, 13, 18, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду України», ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», постанову Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ст. ст. 256, 264, 525, 526 ЦК України, оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, заочне рішення Залізничний районного суду м. Львова від 09 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити, заочне рішення Залізничний районного суду м. Львова від 09 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.І.Амелін

В.П. Гончар