233 Справа № 233/1497/16-ц
У Х В А Л А

30 березня 2016 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Малінов О.С., розглянувши додаткову заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна.

28 березня 2016 року до відкриття провадження у справі позивачкою було подано до суду належним чином оформлену заяву про забезпечення позову, згідно якої просила передати їй на зберігання автомобіль RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, легковий, вантажно-пасажирський.

Ухвалою суду від 29 березня 2016 року заява ОСОБА_3 була задоволена, у відповідності до ст.ст.151-153 ЦПК України на відповідальне зберігання позивачці був переданий спірний автомобіль RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1, Копію ухвали для виконання була направлена відділу Державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції.

30 березня 2016 року ОСОБА_3 повторно звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із аналогічною заявою про забезпечення позову, мотивуючи це тим, що Державна виконавча служба відмовляється негайно виконувати вказану ухвалу, оскільки не зазначено дату набрання цією ухвалою законної сили, а також те, що ухвала підлягає оскарженню.

Ознайомившись із повторною заявою, суд вважає, що вона підлягає задоволенню в частині розяснення Державній виконавчій службі порядку виконання судових ухвал про забезпечення позову.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV (ОСОБА_3 змінами та доповненнями) (далі за текстом «Закон»): «Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення)».

Згідно частини 2 статті 17 відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

У частині 2 статті 22 Закону визначені строки предявлення виконавчих документів до виконання, а саме: «Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після

його постановлення.

Ухвала Костянтинівського міськрайонного суду від 29 березня 2016 року за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову, винесена у відповідності до приписів ст.ст. 151-153 Цивільного процесуального кодексу України, затвердженого Законом України від 18 березня 2004 року № 1618-ІV (із змінами та доповненнями).

У відповідності до частини 9 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (на яку є посилання в ухвали суду від 29.03.2016 року) «ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень». Згідно частини 10 цієї ж статті «Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи».

Тобто вимоги працівників Державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції щодо відмови у негайному виконанні ухвали Костянтинівського міськрайонного суду від 29 березня 2016 року у цивільній справі №233/1497/16-ц про забезпечення позову суперечать вищенаведеним вимогам законів, що може бути підставою для винесення окремої ухвали суду у відповідності до ст. 211 ЦПК України для притягнення винних у порушенні закону до відповідальності.

Щодо задоволення повторної заяви ОСОБА_3 про забезпечення її позову, то в цій частині заявниці слід відмовити, оскільки це питання вже було розглянуто і прийнято рішення ухвала суду від 29 березня 2016 року у цивільній справі №233/1497/16-ц про забезпечення позову.

На підставі ст.ст. 1, 17, 22 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.151-153, 221 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Додаткову заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Розяснити працівникам Державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції, що ухвала Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2016 року у цивільній справі №233/1497/16-ц за заявою ОСОБА_1 «про забезпечення позову» - підлягає негайному виконанню.

В решті заявлених вимог про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя