АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/1492/16 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Овсяннікової А.І., Довгаль А.П.,

за участю секретаря Міхелєвої Я.С.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою апеляційною скаргою апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2015 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача, поновлення строку предявлення виконавчих документів до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені ,-

встановила:

В грудні 2015 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 15.04.2014 року Червонозаводським районним судом м. Харкова ухвалено рішення, яким задоволені позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. 20.04.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором та договором застави транспортного засобу перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ « Фінансова компанія « Довіра та Гарантія» у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1. Поновити строк пред»явлення до виконання виконавчих документів, а саме: виконавчого листа по справі № 642/1813/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 51326 грн.74 коп., виконавчого листа по справі №646/1813/14ц про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 513 грн. 27 коп.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28 грудня 2015 року заяву ТОВ«Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґ рунтування скарги зазначено, що в супереч вимог ст.512 ЦК України , ст.378 ЦПК України та ст.8 ЗУ « Про виконавче провадження » суд першої інстанції вважав, що неможлива заміна сторони виконавчого провадження через відсутність виконавчого провадження, чим порушив право кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набути статус сторони виконавчого провадження. Також, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», як новий кредитор ОСОБА_1, не набувши статусу стягувача у виконавчому провадженні був позбавлений повноважень відповідно до вимог ст.ст.8,19 ЗУ «Про виконавче провадження» в строк до 30.06.2015 р. для предявлення виконавчих листів по вказаному рішенню до органів державної виконавчої служби. Наявність вказаних обставин призводить до того, що судове рішення не може бути виконане з метою стягнення заборгованості на користь нового кредитора, що є грубим порушенням норм чинного законодавства.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки відсутнє виконавче провадження з примусового виконання судового рішення, а відтак і відсутні сторони виконавчого провадження, одну із яких просить замінити заявник. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не було надано до суду доказів поважності причин, з яких виконавчі листи , що були видані 20.11.2014 року не були предявленні до виконання до теперішнього часу.

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що 15.04.2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова ухвалено рішення, яким задоволені позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

20.04.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором та договором застави транспортного засобу перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. ч. 1, 2, 5 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема й виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд /замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Разом із тим суд першої інстанції, вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, неправильно витлумачив вищезазначені положення закону та дійшов помилкового висновку про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися лише у відкритому виконавчому провадженні. Суд залишив поза увагою те, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановления щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

При цьому посилання суду першої інстанції на те, що виконавче провадження відсутнє, а тому неможлива заміна сторони виконавчого провадження, є неправильним, оскільки без заміни сторони особа( фізична чи юридична) не зможе повторно звернутися до державної виконавчої служби, що передбачено ЗУ «Про виконавче провадження».

Також суд першої інстанції не врахував, що не будучи стороною виконавчого провадження особа не має права ставити питання про поновлення строку пред»явлення для виконання виконавчих документів. Відповідно, розгляд в одному судовому засіданні питань, які тягнуть різні правові наслідки, є помилковим.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постановлена у справі ухвала підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити частково.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2015 року скасувати, справу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді