АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Пікуля В.П., Прядкіної О.В.

При секретарі : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр-Полтава» про розірвання договору купівлі продажу, стягнення попередньої оплати,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр-Полтава» про розірвання договору купівлі продажу, стягнення попередньої оплативідмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Вважає, що внесена ним попередня оплата за автомобіль в розмірі 31618 грн. є авансом, який підлягає поверненню в разі невиконання зобовязання.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає за таких обставин.

Відповідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, згідно договору купівлі-продажу автомобіля №АЦ-0000119 від 20 листопада 2013 року, продавець ТОВ «Автоцентр-Полтава» передає у власність покупцеві ОСОБА_2 автомобіль, а покупець приймає транспортний засіб автомобіль Skoda Octavia А7 Ambition 14 TSI.

Умовами договору сторони визначили, що ціна автомобіля на дату укладання договору складає 218618 грн., при цьому предоплата, яку покупець сплачує до 21 листопада 2013 року становить 31618 грн.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що продавець зобовязаний передати автомобіль не пізніше 85 банківських днів з дати зарахування на рахунок продавця вартості автомобіля.

Також умовами договору сторони визначили, що вартість автомобіля згідно п. 3.1 може бути змінена в залежності від офіційних листів імпортера, зміни митних податків і ПДВ, які будуть прийняті законодавчими органами в період з моменту підписання договору до моменту поставки автомобіля продавцем (п. 3.2. договору).

В разі відмови покупця від автомобіля після передплати, передбаченої п. 3.3 цього договору, передплата за автомобіль не повертається (п. 6.5 договору).

Звертаючись до суду з позовом про розірвання договору та стягнення попередньої оплати, позивач, обґрунтовуючи свої вимоги нормами ст. 652 ЦК України, зазначав, що в звязку з ростом курсу долара США та відповідно збільшенням вартості автомобіля на 14%, істотно змінилися обставини, що унеможливило купівлю автомобіля та відповідно є підставою для розірвання договору купівлі-продажу, з поверненням внесеної ним попередньої оплати.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що зміна вартості автомобіля внаслідок зміни курсу гривни по відношенню до долара США не є тією істотною умовою, яка б слугувала підставою для розірвання договору в розумінні положень ст. 652 ЦК України. Крім того, покупець погодився з умовами договору, якими не передбачено повернення передплати за автомобіль в разі відмови покупця від купівлі останнього, натомість передбачена можливість збільшення вартості автомобіля в залежності від офіційних листів імпортера, зміни митних податків і ПДВ.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.

Згідно ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частиною 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

З аналізу наведених норм вбачається, що для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідна наявність всіх перелічених умов одночасно.

До того ж, вимагаючи розірвання договору, на підставі статті 652 ЦК України, саме на позивача покладається у відповідності до статті 60 ЦПК України, обов'язок довести ті обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог.

В даному випадку, позивач лише формально посилається на положення ст. 652 ЦІК України, не зазначаючи та не доводячи наявності всіх одночасно існуючих таких умов, а визначає сам факт збільшення вартості автомобіля на 14 % як істотну зміну обставин, що само по собі не свідчить про можливість застосування передбачених ч.2 ст.652 ЦК України наслідків.

Зростання курсу долара до національної валюти, на яке ОСОБА_2 посилається як на підставу істотної зміни обставин, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки сторони в договорі купівлі-продажу зазначили, що вартість автомобіля визначена в гривнях підлягає коригуванню згідно зміни курсу НБУ на дату повного розрахунку за автомобіль (п.3.1.).

Крім того вартість автомобіля може бути змінена в залежності від офіційних листів імпортера, зміни митних податків і ПДВ.

Таким чином, самими умовами оскаржуваного договору сторони передбачили можливість зміни вартості автомобіля в залежності від певних обставин, виникнення яких буде мати місце в період з моменту підписання договору до моменту поставки автомобіля.

Крім того, в графі «відповідальність сторін» останні погодили, що у разі відмови покупця від автомобіля після передплати, передбаченої п.3.3 цього договору передплата за автомобіль не повертається.

Таким чином, сторони, виходячи з принципу свободи договору, узгодили між собою всі обставини виконання договору купівлі-продажу автомобіля, а відтак вважати неправомірними дії відповідача по неповерненню позивачу внесеної ним передплати - підстав не має.

За вказаних обставин, посилання заявника на те, що кошти в сумі 31618 грн., сплачені в рахунок попередньої оплати за автомобіль є авансом, а відтак підлягають поверненню є помилковими та такими, що суперечать змісту договору купівлі-продажу автомобіля.

Вірно встановивши обставини справи та визначившись з характером спірних правовідносин, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання заявника, що кошти в сумі 31618 грн., сплачені в рахунок попередньої оплати за автомобіль є авансом та підлягають поверненню відповідачем є помилковими.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не містять посилань на обставини, з якими процесуальне законодавство повязує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Так, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до визначення внесеної позивачем передоплати авансовим платежем, який, на думку апелянта, підлягає поверненню.

Із зазначеним твердженням не може погодитись колегія суддів, оскільки воно суперечить умовам договору, згідно до яких внесена покупцем передоплата в разі його відмови від купівлі автомобіля йому не повертається, що є свідченням того, що сторони самостійно визначили свою відповідальність у подібних випадках, що повністю узгоджується з приписами ст.ст. 3,6, 627 ЦК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення місцевого суду без змін, як постановленого з дотримання норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Судді :

З оригіналом згідно.