Справа № 161/832/16-ц
Провадження № 2/169/73/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року смт. Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Турак О.В.,

секретар судового засідання Луцик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Луцької міської ради Волинської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 жовтня 2012 року померла його мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_2 усе своє майно заповіла позивачу. Проте, він із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 у визначений законом строк не звернувся, оскільки перебував на заробітках в іншому регіоні України у Донецькій області. Просить встановити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 25 жовтня 2012 року, строком у три місяці.

В судове засідання позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_3, не зявилися, однак представник позивача подав заяву від 11 квітня 2016 року про розгляд справи за їхньої відсутності, де вказує, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Луцької міської ради у судове засідання не зявився, у заяві (а. с. 16) просив розглянути справу без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Враховуючи, що в дане судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ №132434, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, 25 жовтня 2012 року померла ОСОБА_2, після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями в с. Мочалки Турійського району Волинської області, та земельні ділянки, розташовані на території Маковичівської сільської ради Турійського району Волинської області (а. с. 8).

Свідоцтвом про народження серії ІІІ-УР №454762 стверджується, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, яка заповіла йому усе належне їй майно відповідно до заповіту від 04 лютого 2009 року, посвідченого Маковичівською сільською радою Турійського району Волинської області.

30 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Постановою нотаріуса від 30 листопада 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що відсутні відомості про прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_2 у визначений законом строк.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, зокрема, у першу чергу, мають діти спадкодавця (ч. ч. 1, 2 ст. 1223, ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 у визначений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не звернувся.

Згідно відповіді Першої Луцької державної нотаріальної контори від 05 квітня 2016 року №725/01-09 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заведена.

Згідно з ч.1, 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий же висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, а відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач, посилаючись на вимоги ч. 3 ст. 1272 ЦК України, просить встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, оскільки він після смерті матері та протягом останніх трьох років не проживав в м.Луцьку, а перебував на роботах в іншому регіоні України у Донецькій області, що стверджується поясненнями від 28-30 листопада 2015 року, відібраними інспектором Луцького ВП ГУНП у Волинській області, що, на думку суду, є поважними причинами пропуску позивачем строку прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2

У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 58, 60, 61, 88, 209, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла 25 жовтня 2012 року, у три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий