Провадження № 4с/522/14/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в якій просить визнати незаконними та неправомірними бездіяльність Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, щодо невиконання обов`язків по вжиттю передбачених законом заходів примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії по виконавчому провадженню та зобов`язати Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрити виконавче провадження та вжити передбачені Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу просив задовольнити.

Представник Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського МУЮ в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином наддав до суду письмові пояснення.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 16.02.2015 року скаржник подав до канцелярії Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції заяву про відкриття виконавчого провадження по виконавчим листам Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2014 року по справі № 2-3052/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

До 07.07.2015 року заявник не отримав від державного виконавця постанову про відкриття (чи відмову у відкритті) виконавчого провадження, йому не відомо кому було призначено і хто із державних виконавців займався виконавчим провадженням, в якому стані знаходилось виконавче провадження.

07.07.2015 року ОСОБА_1 подав у канцелярію Першого ВДВС скаргу на ім`я начальника про визнання незаконною та неправомірною бездіяльність Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

27.07.2015 року заявник отримав рекомендованого листа № 101 від Першого Приморського ВДВС ОМУЮ.

У відповіді від 17.02.2015 року за № 3295 начальник Першого Приморського ВДВС ОМУЮ повідомив, що надсилає постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та роз`яснив, що скаржник має право звернутись до суду про приведення виконавчого документа у відповідність із вимогами ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Всупереч ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не вжив належних заходів до виконання рішення.

В Постанові датованою від 17.02.2015 р. державний виконавець посилається на те, що проведення виконавчих дій щодо стягнення понесених удових неможливе в зв'язку з відсутністю ідентифікаційного номеру боржника у виконавчому документі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси № 6-3/10 від 09.03.2010 року оголошено в розшук ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тому суду невідомі місце знаходження та ідентифікаційний код вказаних осіб.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За ст.. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу; примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що «Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допсукати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб». Також, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Згідно статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» в ч. 1 « Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно ч. 1 ст. 25. Закону України «Про виконавче провадження» «Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.»

Частиною 2 ст. 25 Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня

надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно ч.1 ст. 31. Закону України «Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Розглянувши скаргу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірною заявлену скаргу, яка є обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, ст.ст. 1 - 11, 25,31. 40 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції .

Визнати незаконними та неправомірними бездіяльність Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, щодо невиконання обов`язків по вжиттю передбачених законом заходів примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії по виконавчому провадженню.

Зобов`язати Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрити виконавче провадження та вжити передбачені Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморський районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя:

18.03.2016