У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом управління Пенсійного фонду України у Славутському районі та м. Славута Хмельницької області до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення надмірно сплаченої пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 6 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що рішенням Славутського міського суду Хмельницької області від 1 червня 2000 року ОСОБА_6 визнано безвісно відсутнім, у зв'язку з чим його неповнолітній дочці ОСОБА_5 було призначено пенсію по втраті годувальника, яку отримувала дружина ОСОБА_4 У 2013 році встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області та з 10 лютого 2010 року отримує пенсію по інвалідності, внаслідок чого виникла переплата пенсії на суму 61 631 грн 98 коп. Посилаючись на те, що відповідачі не повідомили про виникнення обставин, які тягнуть за собою припинення пенсії, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області 16 493 грн 29 коп. надмірно сплаченої пенсії. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У решті вимог відмовлено.

Справа в апеляційному порядку переглядалася судами неодноразово.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 6 жовтня 2015 року рішення міськрайонного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області задоволено частково. Стягнуто на користь управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області з ОСОБА_4 19 626 грн 96 коп, з ОСОБА_5 10 482 грн 31 коп. надмірно виплаченої пенсії. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У решті вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Суд апеляційної інстанції, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України, згідно з якою висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Зокрема, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що УПФУ в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області не мав можливості і не міг дізнатися про безпідставне проведення пенсійних виплат, тому не підлягає задоволенню клопотання відповідача про застосування строку позовної давності. Саме по собі звернення ОСОБА_6 за призначенням пенсії до позивача та її призначення останнім не може незаперечно свідчити, що у зв'язку з цими обставинами управлінню Пенсійного фонду стало відомо про припинення підстав для виплати пенсії відповідачам. Відповідачі не повідомили про відомий їм факт появи ОСОБА_6 та продовжували отримувати пенсію по втраті годувальника, хоча такий обов'язок лежав саме на них.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 6 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

В.А. Черненко