Справа № 635/2932/16-ц
Провадження по справі № 2-о/635/73/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Супрун Я.С.

за участю заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції Харківської області про встановлення факту смерті, -

В с т а н о в и в:

У березні 2016 року заявник звернувся до суду із заявою де вказує, що його мати ОСОБА_2 була зареєстрована та постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 «а». 12 березня 2016 року мати померла на території, непідконтрольній Україні, а саме - у м.Луганську, про що 13 березня 2016 року була видана довідка про причину смерті за №82. На теперішній час він не може отримати свідоцтво про смерть, оскільки відповідно до діючого на теперішній час законодавства, будь-який акт (рішення, документ), виданий органом, його посадовою або службовою особою на тимчасово окупованій території України є недійсним і не створює правових наслідків. Тому просив встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 12 березня 2016 року у м.Луганську.

Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Надав суду пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява обгрунтована та підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст.234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою.

В свою чергу, вимогами частини ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до пп.1 п.5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000р. № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010р. № 3307/5) (далі - Правила) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 «а», що підтверджується паспортом громадянина України ЕН 173487 (а.с.5).

12 березня 2016 року ОСОБА_2 померла, про що вказує складене російською мовою "Врачебное свидетельство о смерти №82 от 13 марта 2016 года", де зазначено, що ОСОБА_2 померла від ракової інтоксикації, злоякісного новоутворення лівої молочної залози, яке виходить за межі однієї і більше локалізацій (а.с.8).

Враховуючи, що вказаний вище документ складений не на офіційному бланку, який встановлено, як єдиний зразок на території України, та не може бути прийнятий органом державної реєстрації актів цивільного стану у якості підтвердження факту смерті ОСОБА_2, отримати свідоцтво про смерть на бланку українського зразка заявник не може, необхідно застосувати інші механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту прав, свобод і законних інтересів заявника.

Згідно відповіді Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред"явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.3).

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Розпорядженням КМУ № 1085 від 07.11.2014р. затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить м.Луганськ, на території якого 12.03.2016 року померла ОСОБА_2 Відповідно, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків.

За таких обставин, заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки документ про підтвердження факту смерті його матері є недійсним, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 має для ОСОБА_1 юридичне значення, так як дозволяє йому реалізувати права, які виникають після смерті рідної матері.

Відповідно до положень ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі ст.14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган реєстрації актів цивільного стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

У відповідності з вимогами ст.257-1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом МЮУ №52/5 від 18.10.2000 року, ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", розпорядження КМУ №1085 від 07.11.2014 року, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 234, 235, 256, 257-1, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції Харківської області про встановлення факту смерті - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 «а», місце смерті місто Луганськ, яка настала 12 березня 2016 року у віці 63 років внаслідок ракової інтоксикації, злоякісного новоутворення лівої молочної залози, яке виходить за межі однієї і більше локалізацій.

Допустити рішення до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Суддя Н.Л.Панас