Справа №: 343/461/16-ц
Провадження №: 2/0343/293/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 квітня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить ухвалити рішення яким розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1, та відповідачем ОСОБА_2, який зареєстрований 7 жовтня 2013 року у Космацькій сільській раді Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 21.

Щомісячно стягувати з ОСОБА_2, 1990 р.н., аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі, що дорівнює 1000,00 грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача на її користь понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що 7 жовтня 2013 року між нею, ОСОБА_1, та відповідачем, ОСОБА_2 був укладений шлюб, який вони зареєстрували у Космацькій сільській раді Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №21.

Вони мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні.

Після народження дочки, в них почалися постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало неможливим та нестерпним. Відповідач зловживав алкоголем, будучи в нетверезому стані допускав фізичні образи, що виражалися в рукоприкладстві, через це вона змушена була переїхати з дитиною до своїх батьків в м. Долина.

Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим, шлюбні відносини були фактично припинені з січня 2015 року. З того ж часу вони почали жити окремо, вона з дочкою у своїх батьків в АДРЕСА_1, а відповідач зі своїм батьком в АДРЕСА_2.

Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Вона прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю. З підстав наведених вище, збереження їх сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим.

Їх спільна дитина - ОСОБА_3, що була народжена за час шлюбу, зареєстрована за адресою місця проживання відповідача в АДРЕСА_2, а фактично вже більше року, а саме з січня 2015 року проживає з нею у її батьків в АДРЕСА_1. Вона сама утримує та виховує малолітню дочку, а також в основному у цьому їй допомагають її батьки. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач жодним чином не допомагає матеріально, не бере участі у вихованні їх дочки. Тому після розірвання шлюбу їх дочка - ОСОБА_3 буде проживати з нею. Крім того, після розірвання шлюбу, просить залишити їй прізвище чоловіка "ОСОБА_1".

Відповідач працює неофіційно, у зв'язку з чим отримує нерегулярний і мінливий дохід (однак досить високий), який повністю витрачає на свої потреби. Як відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень за виконавчими документами з відповідача не здійснювалось.

Їх дочка фактично знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач жодної матеріальної допомоги на її утримання, та виховання не надає, навіть у тому мінімальному розмірі, що його вимагає чинне законодавство.

Враховуючи те, що відповідач не має постійного місця роботи, кошти отримує з різних джерел їх надходження, а його загальний дохід у багато разів перевищує прожитковий мінімум, визначений чинним законодавством, вважає за необхідне визначити суму стягнення аліментів у твердій грошові сумі, що дорівнює 1000,00 грн.

Крім того, відповідач не має інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила ухвалити рішення яким розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1, та відповідачем ОСОБА_2, який зареєстрований 7 жовтня 2013 року у Космацькій сільській раді Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 21.

Неповнолітню дочку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з нею.

Після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати

Судові витрати по справі та витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, покласти на відповідача.

Щомісячно стягувати з ОСОБА_2, 1990 р.н., аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі, що дорівнює 1000,00 грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача на її користь понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на неодноразові виклики не з"явився, причини своєї неявки суд не повідомив, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить оголошення в газеті "Галичани" (а.с.22-25). Від нього не поступило заяви про розгляд справи у його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов з урахування уточнених позовних вимог, належить до задоволення, виходячи з наступного:

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 від 07.10.2013 року (а.с.5) свідчить про те, що між ОСОБА_2, та ОСОБА_1, 07.10.2013 року був укладений шлюб зареєстрований Космацькою сільською радою Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №21.

Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка «ОСОБА_2», дружини «ОСОБА_1».

Від спільного проживання у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка - ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження НОМЕР_2 а.с.8) .

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їхньої сім'ї.

Позивачка не бажає зберегти сім'ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини , проживають окремо, їхня сім'я розпалася.

Беручи до уваги волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, покласти на відповідача .

Стосовно вимог позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини, суд приходить до наступних висновків:

У відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами погіршилися стосунки, вони проживають окремо, а неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивачки, з якою проживає.

Відповідач на даний час офіційно не працює, не перебуває в центрі зайнятості, як такий , що шукає роботу. Інших дітей або осіб, яких він зобов`язаний утримувати, окрім малолітньої дочки ОСОБА_3, не має.

Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз'яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Таким чином, виходячи із зазначеного принципу рівності обов'язків обох батьків щодо дітей , кожен із них зобов'язаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище ОСОБА_1,те, що вона не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, який є молодою, працездатною людиною, те, що він не працює, не має стабільного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов'язаний утримувати у відповідності до вимог Закону , а також те, що доказів щодо наявності у відповідача стабільного заробітку не надано, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 88, 208, 209, 215, 218, 224-226,367 Цивільно - процесуального кодексу України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 07 жовтня 2013 року Космацькою сільською радою Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №21 - розірвати.

Неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з мамою, позивачкою по справі ОСОБА_1.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити "ОСОБА_1 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 551,20грн. сплаченого судового збору згідно квитанції.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп., щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 23 лютого 2016 року і проводити до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 гривень судового збору .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: