Справа № 317/1860/16-ц
№/п2/317/751/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.

при секретарі Коваль В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 775,03грн. В обґрунтування своїх позовних представник позивача зазначив, що між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачкою ОСОБА_1 19.03.2010р. був укладений кредитний договір №40225117. Згідно вказаного договору первинний кредитор надав відповідачці кредитні кошти в розмірі 2940,00 грн., строком на 18 місяців, тобто до 19.09.2012р. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Крім того, позивач зазначив, що відповідачка ОСОБА_1 повинна була сплачувати банку згідно графіку погашення заборгованості щомісячно 310,34 грн. Однак у порушення вимог кредитного договору, відповідачка не виконувала своїх обовязків, які були покладені на неї, у звязку з чим, утворилась заборгованість в розмірі 8 775,03 грн., яка складається з наступного:

- 1 143,50 грн. заборгованість за основною сумою боргу;

- 0,01 грн. заборгованість за відсотками;

- 1644,80 грн. заборгованість за платою за управління кредитом;

- 5 986,72 грн. заборгованість за пенею.

28.03.2014р. між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір відступлення права вимоги №37/14 ФНКю, у відповідності до якого первісний кредитор відступив право вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 саме в сумі 8 775,03 грн.

Також позивач зазначив, що направляв на адресу відповідачки письмову вимогу на дострокове погашення заборгованості, однак ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором не погасила, у звязку з чим, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було вимушено звернутись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 8 775,03 грн. та судові витрати в розмірі 1378, 00 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, надав до суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, справу слухати за його відсутності.

В судовому засіданні, яке відбулося 18.05.2016р., був присутній представник відповідачки за довіреністю ОСОБА_2, який надав до суду заперечення на позовну заяву, оскільки строк позовної давності сплив, він просив суд відмовити в позові.

Відповідачка особисто в судові засідання не зявлялась, до суду надала заяву, в якій просила суд застосувати строки позовної давності, відмовити в позові ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», розглядати справу за її відсутності.

У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне:

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (ч.1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що 19.03.2010 р. між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №40225117.

Відповідно до даного договору позивач повинен був надати відповідачці грошові кошти в розмірі 2940,00 грн. на ремонт на строк 18 місяців, тобто до 19.09.2011р. включно зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 0,01% річних.

Однак суд зазначає, що на підтвердження того, що кредитодавець надав, а відповідачка в свою чергу отримала грошові кошти,стороною позивача не надано.

Відповідачка в свою чергу взяла на себе цим договором зобовязання: погашати заборгованість за даним кредитним договором, шляхом внесення грошових коштів кожного місяця в розмірі 310,34 грн.

З наданих розрахунків вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 здійснювала погашення, а останній платіж був здійснений нею 28.05.2012р.

Крім того, оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обовязки виникають у кожної сторони.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Відповідно до правової позиції ВСУ, який було зроблено під час розгляду справи №6-167 цс 14, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу або із закінченням строку кредитного договору.

Оскільки відповідачкою ОСОБА_1А, останній платіж був здійснений 28.05.2012р., тому суд вважає початком перебігу строків позовної давності, саме вказану дату.

Позов до суду подано 11.04.2016р. Суд вважає, що строк позовної давності не переривався, оскільки надана позивачем ухвала Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.12.2015р. про повернення позовної заяви у звязку з порушенням правил підсудності не є для цього підставою, а тим паче суд зазначає, що при звернені ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом до Хортицького районного суду м.Запоріжжя, строк позовної давності вже сплив.

Позивачем до суду не надавалось заяв про поновлення строків позовної давності.

Під час розгляду вказаної цивільної справи відповідачка ОСОБА_1 до суду подала заяву про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідне застосувати положення статей 253 - 261 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 84, 88,130, 174, 215, 224- 229, 294, ЦПК України, ст. ст.253, 261,267, 525, 526, 530, 536, 625, 1052 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: І.Б. ГРОМОВА