Справа № 161/3833/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В.П.
Провадження № 22-ц/773/134/16 Категорія: 43 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар Черняк О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника заявника ОСОБА_4,

державного виконавця Ніколайчука Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву відповідача ОСОБА_5 про роз'яснення рішення та відстрочку виконання рішення апеляційного суду Волинської області від 22 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 в своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_8, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Луцької міської ради Волинської області про примусове виселення та зобов'язання не чинити перешкод в користуванні будинком, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6,третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Луцької міської ради Волинської області про втрату права користування житлом,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_5 подав заяву про роз'яснення рішення апеляційного суду Волинської області від 22 січня 2016 року, яку мотивує тим, що рішення апеляційного суду Волинської області від 22 січня 2016 року є не зовсім зрозумілим в резолютивній частині стосовно способу та місця вселення позивача ОСОБА_6 та малолітньої дочки ОСОБА_7 В спірному будинку зареєстровані і постійно проживають ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_9 Висновками Луцького МВ УМВС України від 01.12.2014року та 05.11.2014року за зверненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зафіксовано факт неприязних відносин, що склалися між ОСОБА_6 та усіма членами сім"ї заявника. Спільне проживання з ОСОБА_6 в будинку неможливе, і за таких умов можуть бути порушені права та законні інтереси мешканців, в тому числі малолітньої дитини. Спірний будинок має п'ять житлових кімнат, жила площа 80,7 кв.м., які є ізольовані, у кожній кімнаті проживає дорослий член сім'ї заявника. Для уникнення неправильного виконання рішення та виконання його у відповідний термін вважає за необхідне відстрочити виконання до місяця після дати його роз'яснення, що передбачено ст.373 ЦПК України. Просить суд роз'яснити резолютивну частину рішення апеляційного суду Волинської області від 22 січня 2016 року в частині того, в який спосіб та в яке житлове приміщення спірного житлового будинку необхідно вселити ОСОБА_6 та малолітню дочку ОСОБА_7, відстрочити виконання рішення до одного місяця з дати роз'яснення рішення.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 22 січня 2016 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_6 задоволено, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2015 року в даній справі в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_6 в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_8 про примусове вселення та зобов'язання не чинити перешкод в користуванні будинком скасоване та ухвалено нове. Позов ОСОБА_6 в своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_8 про примусове вселення та зобов'язання не чинити перешкод в користуванні будинком задоволено. Вселено ОСОБА_6 та малолітню ОСОБА_7 в будинок АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_6 та малолітній ОСОБА_7 в користуванні будинком.

Згідно положень ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі" вказано, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність.

Зі змісту заяви ОСОБА_5 вбачається, що йому незрозуміла резолютивна частина рішення стосовно способу, місця вселення ОСОБА_6 та малолітньої ОСОБА_7 Отже, заява стосується роз'яснення порядку та способу виконання рішення суду, а не роз'яснення його змісту.

У рішенні апеляційного суду від 22 січня 2016 року конкретно вказано жиле приміщення, у яке слід вселити ОСОБА_6 та малолітню ОСОБА_7 - будинок АДРЕСА_1. Зазначене рішення апеляційного суду є повним, ясним, чітким і не припускає різного тлумачення. Рішення відповідає критеріям визначеності і не містить в собі протиріччя.

Колегія суддів прийшла до висновку, що підстав для роз'яснення рішення суду немає і слід відмовити у задоволенні заяви про його роз'яснення.

У заяві про роз'яснення рішення суду відповідач ОСОБА_5 також ставить питання про відстрочку виконання рішення суду.

Згідно роз'яснень, наданих в п.21 постанови пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» питання про визначення порядку виконання рішення суду, розстрочку чи відстрочку виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання (стаття 217 ЦПК) розглядаються апеляційним судом, якщо ці питання вирішуються одночасно з ухваленням нового рішення чи зміною рішення.

Згідно ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Рішення апеляційного суду від 22.01.2016року у справі на даний час ухвалено і набрало законної сили. Виконавчий лист у справі видавався Луцьким міськрайонним судом, а не апеляційним судом Волинської області. В цьому випадку питання відстрочки виконання рішення суду вирішується судом першої інстанції і не відноситься до компетенції апеляційного суду. Заява в частині відстрочки виконання рішення суду підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 221, 373, 297 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_5 про роз'яснення рішення апеляційного суду Волинської області від 22 січня 2016 року в даній справі відмовити.

Заяву відповідача ОСОБА_5 в частині відстрочки виконання рішення апеляційного суду Волинської області від 22 січня 2016 року в даній справі повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: