Номер провадження: 22-ц/785/1580/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гірняк Л.А.,Заїкіна А.П.

з участю секретаря - Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2015 року , -

встановила:

В травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщиниі в обґрунтування заяви посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла його прабабка по лінії матері і за час свого життя склала на його, заявника, ім'я заповіт, яким заповідала квартиру АДРЕСА_1 йому, ОСОБА_2

Заявник посилався на те, що прабабка ОСОБА_4 з причин похилого віку потребувала постійного нагляду і тому він з набуттям повноліття, тобто з 2002 року, постійно проживав з нею в квартирі АДРЕСА_1, при цьому залишався зареєстрованим за адресою своєї матері в АДРЕСА_3.

Заявник посилався на те,що після смерті своєї прабабки, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_5, він до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом не звернувся, вважаючи, що сам факт проживання в АДРЕСА_1 є підтвердженням прийняття спадщини. Втім вважає, що його, заявника, постійне проживання в АДРЕСА_1 разом з померлою ОСОБА_4 є підтвердженням прийняття спадщини в силу положень ст.1268 ЦК України.

Заявник просив суд встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1, з 2002 року і до часу відкриття спадщини - смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 заяву підтримав просив задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , в судовому засіданні заяву ОСОБА_2 визнала , просила її задовольнити.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2015 року заяву задоволено.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом із спадкодавцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_1, з 2002 року і до часу відкриття спадщини - смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

В апеляційній скарзі Одеська міська рада , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Одеської міської ради підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з постановленням ухвали про залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з доведенності заявлених вимог та обгрунтованості заяви ОСОБА_2

Проте повністю погодитися з висновками суду першої інстанції не можна.

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги.

Частиною першою ст. 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (у подальшому « Постанова ПВСУ № 5 ») роз'яснено, що наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 3.1.2 роз'яснень вищезазначенної постанови роз'яснено, що у тому разі ,коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право ,суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні,а якщо це буде виявлено під час розгляду справи ,залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам ,що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається ,що відповідно до договору купівлі-продажу від 21.04.1995 р. гр. ОСОБА_5 продала ,а ОСОБА_4 придбала квартиру під номером АДРЕСА_1 (а.с.9).

27.08.1995 року ОСОБА_4 склала заповіт ,відповідно до якого заповідала квартиру під номером АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 24.07.2005 року Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м.Одеси (а.с.8).

Відповідно до довідки -виписки із домової книги та склад сім'ї (Ф-1) померла ОСОБА_4 проживала одна (а.с.55).

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 30.01.2015 року за заявою Одеської міської ради визнано квартиру номером АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною (а.с.52-53).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.01.2016 року , рішення Приморського районного суду м.Одеси від 30.01.2015 року було скасовано ,у задоволенні заяви ОМР відмовлено.

Матеріали справи не містять докази наявності інших спадкоємців.

Матеріали справи не містять докази звернення ОСОБА_2 до нотарільної контори з заявою про прийняття спадщини.

З врахуванням вищенаведеного вбачається ,що між ОСОБА_2 та Одеською міською радою існує спір про право на квартиру № АДРЕСА_1.

При зверненні ОСОБА_2 до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем , заявник посилався на те,що встановлення такого факту є необхідним для прийняття спадщини .

Таким чином з поданої ОСОБА_2 заяви вбачається спір про право .

Суд першої інстанції задовольняючи заяву ОСОБА_2 не звернув уваги на те,що з заяви ОСОБА_2 вбачається спір про право , що відповідно до п.4 ст. 256 ЦПК України є підставою для залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду.

За таких підстав, відповідно до п.4 ч.1 ст. 307 ЦПК України , апеляційна скарга Одеської міської ради підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інтанції скасуванню, а заява ОСОБА_2 залишенню без розгляду.

Заявник ОСОБА_2 , відповідно до ст.ст. 3,11 ЦПК України не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом ,пред'явивши позов до Одеської міської ради ,або на власний розсуд визначити коло відповідачів та в позовному порядку вирішити спір або іншим шляхом захистити порушені права.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь Одеської міської ради підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1339 грн. 80 коп. , сплачений Одеською міською радою при принесенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2015 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Одеської міської ради судові витрати у розмірі 1339грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

Л.А.Гірняк