Провадження №2/761/257/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю: ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення коштів за угодою, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання недійсною угоди,-

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2014 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення коштів за угодою.

В своїх вимогах позивач ОСОБА_1 просить: стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на свою користь суму заборгованості за надану правову допомогу у розмірі 311 000,00 грн.

Свої вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що 09.08.2013 року між ним, як адвокатом та подружжям ОСОБА_2 і ОСОБА_4 було укладено угоду про надання правової допомоги. Додатковою угодою від 09.03.2013 року було внесено зміни в угоду в частині плати за надання правової допомоги. За умовами угоди позивач надавав правову допомогу відповідачам належним чином, що підтверджується підписаними актами виконаних робіт, проте відповідачі не сплатили кошти за отримані послуги. Як зазначає позивач, заборгованість відповідачів перед позивачем становить 311 000,00 грн.

11.08.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання недійсною Угоди.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 просив: визнати недійсною Угоду «Про надання правової допомоги» №9/08/13 від 09.08.2013 року між адвокатом ОСОБА_1 та подружжям ОСОБА_4, ОСОБА_2

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він, як чоловік ОСОБА_4 не підписував Угоду на підставі якої ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про стягнення коштів та не давав згоду на розпорядження коштами, оскільки Угода виходить за межі дрібної побутової.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені ним позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Зустрічний позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні на тій підставі, що ОСОБА_2 приймав виконання умов угоди, а тому повинен сплатити за виконану роботу.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 на тій підставі, що ОСОБА_2 Угоду не підписував. Зустрічні позовні вимоги представник ОСОБА_2 підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково та не заперечувала проти сплати коштів в сумі 46 000,00 грн. В запереченнях зазначила, що оскільки умовами Додаткової угоди було визначено оплату послуг в сумі 8 000,00 грн. щомісячно за 16 год. роботи в місяць, така оплата її влаштовувала. За надані послуги вона сплатила 15 000,00 грн. щомісячної плати. Наразі заборгованість становить 46 000,00 грн. з щомісячної плати. В частині оплати за додаткові витрати відповідач не визнає позов на тій підставі, що додаткові витрати не узгоджувались, звернення адвоката про перегляд умов оплати роботи не було. Жодним чином не було погоджено використання додаткового часу. Відповідач зазначає, що не варто брати до уваги акти виконаних робіт так як з них не зрозуміло які роботи виконувались особисто адвокатом, а які його працівниками. Крім того, умовами Угоди не передбачено надання послуг працівниками відповідача.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_4 свої пояснення чи заперечення не надала.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову з наступних підстав.

Стаття 901 ЦК України визначає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1). Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання (ч.2).

Виконавець повинен надати послугу особисто (ч.1 ст.902 ЦК України). У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ч.2 ст.902 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

Частина 1 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 09 серпня 2013 року між адвокатом ОСОБА_1 (далі - Адвокат) та подружжям ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (далі - Клієнт) була підписана Угода №9/08/13 про надання правової допомоги. За умовами Угоди Адвокат зобов'язувався надавати правову допомогу Клієнту, а також відстоювати та поновлювати порушені, невизнані і оспорювані права та інтереси Клієнта, в цивільних, кримінальних справах, використовувати передбачені у Цивільно-процесуальному, Кримінально-процесуальному кодексах України та в інших законодавчих актах засоби, способи і методи захисту Клієнта.

За умовами п.1.2 Угоди, Адвокат зобов'язується подати необхідні процесуальні документи для захисту прав та інтересів Клієнта, у спірних правовідносинах, які виникли з ПАТ (ВАТ) «Універсал Банк» з наступних договорів:

-Кредитного договору №068-2008-054 від 24.01.2008;

-Кредитного договору №068-2008-663 від 14.03.2008;

-Договору поруки №068-2008-054-Р від 24.01.2008;

-Договору поруки №068-2008-663-Р від 14.03.2008 року та пов'язаних з ними додаткових угодах.

Адвокат, згідно з умовами п.1.3 Угоди прийняв на себе обов'язки представляти права і законні інтереси Клієнта в судових установах усіх рівнів як загальної юрисдикції так і в спеціалізованих судах окремої судової юрисдикції, міліції, прокуратурі, виконавчій службі, органах державної влади та місцевого самоврядування.

Клієнт же у відповідності до п.2.2.2 Угоди взяв на себе зобов'язання сплатити гонорар Адвокату в строк згідно цього Договору; п.2.2.3 Угоди - приймати від Адвоката юридичні послуги, що надаються згідно з цією Угодою; п.2.2.4 - оплачувати послуги, на умовах та в порядку передбачені цією Угодою.

Як було встановлено в судовому засіданні, Угода від 09.08.2013 року підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_4

ОСОБА_2 не підписував Угоду, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 29.12.2014 року за №13204/13205/14-32.

Дану обставину не заперечувала ОСОБА_4 в судовому засіданні. Вона пояснила, що дійсно за чоловіка Угоду підписала вона.

Умови пункту 3.1 Угоди були викладені в новій редакції Додатковою Угодою №1 від 09.08.2013 року за умовами якої за виконання умов Угоди, Клієнти сплачують Адвокату щомісяця 8 000,00 грн. до кожного 9-го числа поточного місяця, що включає в себе чотири години праці Адвоката по справам Клієнтів на тиждень, тобто на місяць не більше 16 годин праці Адвоката по справам Клієнтів. В разі виникнення будь-яких обставин, які вимагають від Адвоката додаткового часу понад 16 годин на місяць, Клієнти зобов'язуються сплачувати окремо кожну годину праці по 1 000,00 грн. за кожний відпрацьований час Адвоката. Помісячна оплата починається з моменту підписання Угоди №9/08/13 про надання правової допомоги від 09.08.2013 року та цієї Додаткової угоди Сторонами.

Умовами Додаткової угоди №1 не було змінено умови пунктів 3.2-3.4 Угоди.

Додаткова угода №1 від 09.08.2013, як встановлено в судовому засіданні, підписана всіма сторонами, зокрема і ОСОБА_2, що підтверджується висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 20.05.2015 року №2730/2731/15-32.

17.10.2013 року між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був підписаний акт виконаних робіт №1 відповідно до Угоди №9/08/2013 про надання правової допомоги від 09.08.2013 року (за період з 09.08.2013 року по 17.10.2013 року).

Як вбачається з копії акту, за вказаний період ОСОБА_1 за серпень 2013 року витратив 146 годин, за вересень 2013 року - 24 години, за 10-17 жовтня 2013 року - 6 годин.

Як вбачається з акту від 17.10.2013 року, крім роботи, яка визначена умовами угоди, ОСОБА_1 здійснював і іншу роботу, зокрема робота, яка пов'язана з інвестиційними договорами та інше.

07.11.2013 року між сторонами Угоди від 09.08.2013 року був підписаний акт виконаних робіт №2 з якого вбачається, що за період з 17.10.2013 року по 07.11.2013 року ОСОБА_1 виконав роботи на 36 годин.

В даному акті, як вбачається, також включені роботи, які виходять за межі, визначених Угодою від 09.08.2013 року.

Акт від 07.11.2013 року підписаний ОСОБА_2, що підтверджується висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 20.05.2015 року №2730/2731/15-32.

27.02.2014 року між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був підписаний акт виконаних робіт №3 за яким ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прийняли виконаної роботи за Угодою на 168 годин.

В судовому засіданні ОСОБА_4 не заперечувала виконання позивачем умов Угоди. Але в той же час суду пояснила, що деяка робота виходить за межі, визначені Угодою.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив підписання Угоди та ту обставину, що ОСОБА_1 виконував будь-яку роботу за Угодою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 виконував свої зобов'язання за Угодою від 09.08.2013 року, що підтверджується копіями документів та підписаними актами приймання-передачі робіт.

Заявою від 11.06.2014 року ОСОБА_2 повідомив Апеляційний суд м.Києва про те, що ОСОБА_1 не є його представником та просив не направляти на його адресу кореспонденцію та не допускати до участі у справі.

На оригіналі Угоди міститься розписка ОСОБА_1 про те, що 10.08.2013 року він отримав суму 8 000,00 грн.

ОСОБА_1 пояснив, що всього на виконання умов Угоди йому сплачено 15 000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 вона сплатила набагато більше ніж зазначено в позовній заяві. Проте суду не було надано доказів на підтвердження сплати отриманих послуг.

Крім того, та обставина, що ОСОБА_2 приймав виконання умов Угоди, зокрема отримав копію ухвали Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.11.2013 року, підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_5 та висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 20.05.2015 року №2730/2731/15-32.

В судовому засіданні не було надано доказів, що акти від 17.10.2013 року та 27.02.2014 року підписані не ОСОБА_2

Представник ОСОБА_2, звертаючись до суду з позовом про визнання Угоди недійсною зазначав, що вказана Угода виходить за межі дрібної побутової, оскільки наслідком її укладення є позов про стягнення 311 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.3 та ч. 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положення ст. 65 СК України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються саме розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя.

Сторонами підписано Угоду про надання правової допомоги, що не є правочином щодо розпорядження майном, належним подружжю; Угода про надання правової допомоги створює обов'язки для сторін за договором, оскільки вони приймали його умови, а тому суд приходить до висновку, що до таких правовідносин норми ст. 65 СК України не застосовуються, а тому підстави для визнання Угоди недійсною відсутні.

Стаття 218 ЦК України визначає, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків (ч.1). Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним (ч.2).

Отже, так як в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечує підписання Угоди, проте приймав її виконання суд вважає дану Угоду дійсною.

Так як ОСОБА_1 виконував роботу за Угодою, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, а тому відповідачі мають сплатити на виконання умов Угоди 59 000,00 грн. ((6 міс. 3 тижні х 8 000,00 грн.) - 15 000,00 грн. = 39 000,00 грн. (щомісячні платежі); за актами, враховуючи ту роботу, яка включена до умов Угоди серпень 2013 року 18 год. понад щомісячні 16 год., що становить 18 000,00 грн., вересень 2013 року 2 год. понад щомісячні 16 год., що становить 2 000,00 грн., за інші місяці витрачений час не перевищено, а всього 39 000,00 грн. + 18 000,00 грн. + 2 000,00 грн. = 59 000,00 грн.).

Крім того з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.203, 215, 218, 526, 627 ЦК України ст.65 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення коштів за угодою - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Угодою №9/08/13 про надання правової допомоги в розмірі 59 000 (п'ятдесят дев'ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 589,97 грн., тобто по 294,99 грн. з кожного.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання недійсною угоди - відхилити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Сторона, яка не була присутня при проголошенні рішення може його оскаржити протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула