Справа № 487/1490/16-ц
Провадження № 6/487/42/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі Шевиряєвої К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва заяву ОСОБА_1про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, а саме: зняття арешту, накладенного ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.11.2009 року з частини квартири АДРЕСА_1 посилаючись на те, що арешт був накладений з метою забезпечення позову, на теперішній час рішення суду набрало законної сили, відповідно до довідки банку заборгованість ним погашена, тому відпала необхідність в забезпеченні позову.

В судове засідання сторони по справі не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного:

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 28.02.2102 року , яким змінено рішення (заочне) Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2010 року, позов ПАТ ОТП Банк задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 та з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_3 на користь ПАТ ОТП Банк заборгованість з кредитним договором у розмірі 24241,73 доларів США, що еквівалентно 194035,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 565,35 доларів США, що еквівалентно 4525,17 грн. - заборгованість по відсоткам, 19838,61 грн. - пені., судові витрати по 566 67 грн. з кожного державного мита та по 40 грн. з кожного витрат з ІТЗ, в іншій частині позову відмовлено. Рішення набрало законної сили.

При цьому, ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.11.2009 року з метою забезпечення позову було накладено арешт на нерухоме майно, зокрема частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

23.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про скасування заходів забезпечення позову відповідно до ухвали суду від 12.11.2009 року в частині зняття арешту з частини квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що на теперішній час рішення суду набрало законної сили, заборгованість ним погашена, тому відпала необхідність в забезпеченні позову.

Відповідно до вимог ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, метою забезпечення позову є саме виконання рішення суду, проте, заявником ОСОБА_1 суду не надано жодного належного доказу щодо погашення ним заборгованості та виконання рішення суду в повному обсязі, у звязку з чим на теперішній час підстав для скасування заходів забезпечення позову не вбачається, оскільки зняття арешту з нерухомого майна може зробити неможливим виконання рішення суду, тому заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.154 ЦПК України, cуд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили через пять днів з моменту її винесення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської облсті через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк та порядок встановлений ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина