Справа №: 272/308/16-ц
Провадження № 2/272/258/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого-судді : Карповця В.В.

при секретарі : Степанчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд

в с т а н о в и в:

позивачка звернулась до суду із позовом у якому вказує, що 19 серпня 2014 року померла ОСОБА_3, яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя ОСОБА_3П склала заповіт яким все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла їй та відповідачці. До спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 входить квартира розташована за вищевказаною адресою. Відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України, позивачка в шестимісячний термін звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, прийнявши таким чином спадщину. В той же час відповідачка подала до нотаріальної контори заву про відмову від спадщини на користь позивачки. Після сплину шестимісячного терміну, остання звернулася до нотаріальної контори з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1. Але нотаріусом їй було роз»яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а з документів, які вона подала не можна зробити висновок щодо предмета свідоцтва - житлового будинку чи кварти.

ОСОБА_3 придбала квартиру 25.06.1991 року однак в договорі зазначено, що вона придбала 30/100 частин житлового будинку жилою площею 111,3 кв. м., технічний паспорт виданий КП Бердичівське МБТІ виготовлений виключно на квартиру, а відповідно до довідки №261 від 25.02.2015 року житловий будинок №17 по вул. Заводській в м. Андрушівка зареєстрований по праву особистої власності за гр. ОСОБА_3 30/100 частин будинку.

Ці розбіжності можливо виправити шляхом внесення змін до правовстановлюючого документу тобто до договору купівлі-продажу, однак відповідно до законодавства України це не можливо здійснити за відсутності власника. Інший шлях - це внесення змін до реєстру речових прав громадян однак це також неможливо зробити без власника майна.

Вказані розбіжності не дають змоги зробити однозначний висновок щодо предмету спадкування: квартира чи 30/100 частин будинку.

Крім того, позивачці було розяснено нотаріусом, то для проведення реєстрації права власності на 30/100 частин будинку потрібно зареєструвати весь житловий будинок, а в реєстрі речових прав громадян в будинку №17 по вул. Заводській в м. Андрушівка зареєстровано квартири тобто юридично не існує власників інших 70/100 частин будинку.

Враховуючи викладене позивачка просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3

Позивачка в судове засідання не з»явилась, оскільки надіслала заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить даний позов задовільнити.

Відповідачка в судове засідання не з»явилась, оскільки надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, щодо задоволення позову не заперечує.

Суд, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про смерть , що 19.08.2014 року померла ОСОБА_3 (а.с.5). Заповітом, який посвідчений 25.11.1995 року ОСОБА_4, ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.6). ОСОБА_3 придбала квартиру 25.06.1991 року однак в договорі зазначено, що вона придбала 30/100 частин житлового будинку жилою площею 111,3 кв. м., технічний паспорт виданий КП Бердичівське МБТІ виготовлений виключно на квартиру, а відповідно до довідки №261 від 25.02.2015 року житловий будинок №17 по вул. Заводській в м. Андрушівка зареєстрований по праву особистої власності за гр. ОСОБА_3 30/100 частин будинку.(а.с.8-9,11). Згідно витягу речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_3 є не зареєстрованою (а.с.21).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в межах заявлених вимог.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власно не встановлена судом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.328, 1216, 1218 Цивільного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.10, 57, 60, 61, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (і.к.) право власності на квартиру АДРЕСА_2, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 19.08.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_5