АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 667/1382/15-ц
Номер справи 667/1382/15-ц Головуючий в суді І інстанції Котьо І.В.
Номер провадження 22ц/791/548/16р. Доповідач Чиркова К.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Чиркової К.Г.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Ігнатенко П.Я.,

секретар Гуров Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 на заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 23 липня 2015року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології Південь», ОСОБА_4 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015року Товариство з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології Південь», ОСОБА_4 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним, посилаючись на те, що в березні 2012року при розгляді іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до TOB «Квіти Херсона», товариству стало відомо про укладення 01.07.2011року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології Південь», як кредитором і ОСОБА_4, як новим кредитором та ТОВ «Квіти Херсона», як боржником, предметом якого було право вимоги за договором підряду від 09.01.2008року, укладеного між TOB «Квіти Херсона» та TOB «Будівельні технології Південь» на загальну суму 74 348грн.

Посилаючись на те, що договір відступлення права вимоги був укладений за зловмисною домовленістю між Максименко Н.М. представником TOB «Квіти Херсона», ОСОБА_4 та TOB «Будівельні технології Південь» просив суд визнати його недійсним, із підстав передбачених ст.ст.203,215,232ЦК України.

Згідно із заявою від 03 липня 2015 року, поданою в порядку ст.31ЦПК України позивач доповнив підстави позову та просив суд визнати оспорюваний правочин недійсним також і на підставі ст. 234ЦК України, як такий що є фіктивним, тобто без наміру створення правових наслідків.

Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 23 липня 2015року позов задоволено частково.

Судом визнано договір відступлення права вимоги від 01 липня 2011 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона», Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології Південь» та ОСОБА_4 недійсним.

В іншій частині заявлених позовних щодо визнання вказаного правочину недійсним відмовлено за необґрунтованістю.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

30 листопада 2015року ОСОБА_4, від імені якого діє ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, яка ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 23 грудня 2015року залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зокрема, судом зроблений неправильний висновок щодо фіктивності спірного правочину, на виконання якого ОСОБА_4 сплачені грошові кошти в сумі 74 348грн. Окрім того, суд не дав правової оцінки пропуску позивачем строку позовної давності та претензії ТОВ «Будівельні технології Південь» від 21.07.2011року адресованої позивачеві, яка є неналежним доказом існування боргових зобов'язань і спростовується іншими матеріалами справи, в тому числі додатковою угодою від 01.07.2011року до договору про спільну діяльність.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» її доводів не визнало, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303ЦПК України колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.234ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі якщо на виконання правочину передано майно такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що сторонами оспорюваного правочину не було вчинено будь - яких дій на його виконання, а його учасники не мали наміру створити юридичні наслідки на момент його вчинення.

Проте до такого висновку суд дійшов у порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Так, матеріалами справи підтверджено, що 09.01.2008року та 18.07.2008року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» (далі ТОВ «Квіти Херсона») і Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології Південь»( далі ТОВ «Будівельні технології Південь») були укладені договори підряду за № 01/08 та 02/08 предметом, яких були роботи по будівництву магазину з офісними приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, та будівлі магазину квітів по АДРЕСА_2.

Згідно до акту звірки взаємних розрахунків, за проведення будівельно-монтажних робіт по будівництву по АДРЕСА_1, та по АДРЕСА_2 за період з 01 січня 2008 року по 08 жовтня 2008 року, проведеного між TOB «Квіти Херсона» та ТОВ «Будівельні технології Південь» на підставі актів прийняття виконаних підрядних робіт і відповідних довідок про вартість виконаних підрядних робіт встановлена заборгованість TOB «Квіти Херсона» перед ТОВ «Будівельні технології Південь» у розмірі 74348.80 грн.

01 липня 2011року між кредитором ТОВ «Будівельні технології Південь», новим кердитором ОСОБА_4 та боржником TOB «Квіти Херсона», укладено договір уступки права вимоги, за яким ТОВ Будівельні технології Південь» уступило новому кредитору право вимоги до боржника, а саме виконання грошових зобовязань за договором від 09 січня 2008 року в розмірі 74348грн.

На виконання укладеного договору про уступку права вимоги ОСОБА_4 сплачено ТОВ «Будівельні технології Південь» 01.07.2011року грошові кошти в сумі 15000грн., 27.07.2011року в сумі 59348,80грн., що підтверджується прибутковими касовими ордерами, оригінали, яких надані представником товариства в ході розгляду справи в апеляційному порядку.

Помилковим є посилання суду, як на підставу фіктивності правочину на претензію ТОВ «Будівельні технології Південь» від 21.07.2011року про погашення заборгованості розмірі 59348,80грн. та акт від 21.07.2011року взаємних розрахунків між ТОВ «Будівельні технології Південь» ТОВ «Квіти Херсона», яким підтверджена заборгованість на 21.07.2011року в розмірі 59348,80грн., оскільки зазначені обставини, підтверджують часткове виконання укладеного сторонами 01.07.2011року договору про уступку права вимоги в сумі 15000грн., а остаточне виконання договору здійснено ОСОБА_4 27.07.2011року в сумі 59348,80грн.(74348,80 - 15000= 59348,80).

Не є підставою для визнання договору фіктивним посилання позивача на те, що в договорі уступки права вимоги зазначено лише один договір підряду, оскільки сторонами договору ТОВ «Квіти Херсона» та ТОВ «Будівельні технології Південь» заборгованість за виконанні товариством будівельно- монтажні роботи визначена за договорами підряду №01/08, 02/08 в загальній сумі 74348грн.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови № 9 від 06.11.2009року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину.

Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь - яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь - яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають на меті інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь - який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків.

Ознака вчинення його лише для вигляду повинна були властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним.

Позивач, який звертається з позовом до суду про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

Така правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 21.01.2015року, яка є обов'язковою при застосування правової норми у спірних правовідносинах.

Враховуючи, що за обставинами справи, за укладеним сторонами договором уступки права вимоги для сторін договору наступив юридичний наслідок, кредитор отримав грошові кошти за договорами підряду в загальній сумі 74348,89грн., а між ТОВ «Квіти Херсона» і ОСОБА_4 укладено 01.07.2011року, додатковий договір до договору про спільну діяльність від 28.04.2006року, за умовами якого сплачені ним за договором про уступку права вимоги грошові кошти зараховані в якості внеску в спільну діяльність по будівництву магазину «Квіти», у зв'язку з наведеним висновок суду про фіктивність правочину ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог із наведених вище підстав.

Такими, що не заслуговують на увагу є доводи апеляційного скарги відносно застосування наслідків пропуску строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 256ЦК України позовна давність - це строк, у межах, якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 258ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права( частина перша статті 261ЦК України).

Звертаючись із позовом до суду позивач зазначав, і ця обставина не спростована відповідачем не спростована, що про укладений договір від 01.07.2011року товариству стало відомо в 2012року, в ході розгляду Суворовським районним судом м. Херсона цивільної справи № 2- 4706/11 за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Квіти Херсона» про визнання права власності та за зустрічним позовом ТОВ «Квіти Херсона» до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору про спільну діяльність.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 88ЦПК України на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 250грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржено, тому судом відповідно до вимог ст.303ЦПК України не перевірялося.

На підставі викладеного, ст.ст.202,234,512,514,516ЦК України. керуючись ст.ст.303,307,309,316ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 задовольнити.

Заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 23 липня 2015року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 01.07.2011року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона», Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології Південь», ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 250грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий К.Г. Чиркова

Судді: Л.П. Воронцова

П.Я. Ігнатенко