01.03.16 Справа № 2/489/986/2016
УХВАЛА

01 березня 2016 р. суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Тихонова Н.С., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та обмеження у праві виїзду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором розмірі 904 618 грн. 35 коп.

З метою забезпечення можливості виконання в майбутньому судового рішення ПАТ КБ «Приват Банк» просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачці ОСОБА_1, а саме на житловий будинок № 3-А по провул. 2-й Яровий в м. Миколаєві шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, в межах суми стягнення; направити до Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ заяви про реєстрацію обтяжень на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_1; обмежити відповідача ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань (заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб видачу відповідачці паспорта/проїзного документа; Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/ проїзних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань).

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Накладення арешту на майно відповідача (боржника) є видом забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, метою якого є запобігання можливості уникнення стороною виконання покладеного на неї зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

ПАТ КБ «Приват Банк» заявлено вимоги про накладення арешт на буд. № 3-А по провул. 2-й Яровий в м. Миколаєві, який належить відповідачці ОСОБА_1, заборонивши будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна.

Між тим з матеріалів справи вбачається, що буд. № 3а по провул. 2-й Яровий в м. Миколаєві перебуває в іпотеці у ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та на нього накладено заборону відчуження.

Крім того ПАТ КБ «Приват Банк» просить суд накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачці ОСОБА_1, та направити відповідні заяви про реєстрацію обтяження, однак перелік такого майна, його вартість та докази приналежності відповідачці суду не надано.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» про застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно ОСОБА_1 необґрунтовані та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Крім того, ПАТ КБ «Приват Банк» просить суд обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянину України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзду за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу до виконання зобовязань.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

За таких обставин діючим законодавством передбачена можливість обмеження громадянина у праві виїзду за межі України після постановлення судом відповідного рішення.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що клопотання ПАТ КБ «Приват Банк» в частині обмеження відповідачки ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон безпідставні та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та обмеження у праві виїзду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: