Ухвала

іменем україни

23 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Коротуна В.М., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - державний нотаріус Світловодської міської державної нотаріальної контори Панченко НаталіяВолодимирівна, про визнання права власності на спадкове майно, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, який за життя склав на її користь заповіт на все своє майно. На день відкриття спадщини заповіт є чинним. Нею прийнята спадщина шляхом подання заяви до нотаріальної контори. До складу спадкового майна входить квартира АДРЕСА_1. Нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю у неї оригіналу правовстановлюючого документа.

Відповідач є племінником спадкодавця, тобто спадкоємцем за законом, і також подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2015 року рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що 22 квітня 2011 року ОСОБА_6 склав нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок своєї смерті розпорядився всім своїм майном, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, на користь ОСОБА_3

18 травня 2011 року ОСОБА_6 склав новий заповіт, посвідчений нотаріально, у якому на випадок своєї смерті він заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом він матиме право, на користь ОСОБА_7

Нотаріально посвідченою заявою від 14 червня 2011 року ОСОБА_6 скасував свій заповіт від 18 травня 2011 року

24 жовтня 2011 року ОСОБА_6 склав новий заповіт, посвідчений нотаріально, у якому він повторно на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом він матиме право, на користь ОСОБА_7

Нотаріально посвідченою заявою від 16 листопада 2011 року ОСОБА_6 скасував свій заповіт від 24 жовтня 2011 року

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, та на грошові вклади.

ОСОБА_3 звернулась до Світловодської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про права на спадщину та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, але постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, посилаючись на відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на квартиру, та роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. На грошові вклади ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17 квітня 2015 року.

11 грудня 2014 року ОСОБА_4 подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини після смерті свого дядька - ОСОБА_6

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заповіт, який скасований особою, що його вчинила, не тягне за собою будь-яких правових наслідків, у тому числі і щодо скасування попереднього заповіту. Лише чинний заповіт, складений за датою пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. У зв'язку з цим суд дійшов висновку про те, що заповіт ОСОБА_6 від 22 квітня 2011 року є чинним та у зв'язку з відкриттям спадщини до позивача перейшло право на спірну квартиру.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що закон передбачає безповоротне і безумовне скасування заповіту. Якщо заповіт, складений пізніше, скасовує попередній, цей попередній заповіт не може бути поновлений і за умови, що пізніше складений заповіт у свою чергу був скасований поданою заповідачем заявою. Виключення встановлені лише ч. 4 ст. 1254 ЦК України, яка до спірних правовідносин не застосовується.

Такі висновки ґрунтуються на фактичних обставинах, установлених судом, на доказах, поданих сторонами, які судом належним чином оцінені, і відповідають вимогам закону, який правильно застосовано.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини (ч. 2 ст. 1223 ЦК України ).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що 18 травня 2011 року заповідач скасував свій заповіт від 22 квітня 2011 року шляхом складання нового заповіту, який містить нове розпорядження на випадок смерті заповідача стосовно всього, що йому належатиме на час смерті. Скасовування ОСОБА_6 заповіту від 18 травня 2011 року шляхом подання заяви, не поновило дію заповіту від 22 квітня 2011 року. При цьому заповідач не був обмежений у виявленні своєї волі щодо розпорядження на випадок його смерті, що й було ним у подальшому реалізовано у передбачену законом спосіб, а саме шляхом складення нового заповіту від 24 жовтня 2011 року. Після ж скасування останнього заповіту, що також не мало наслідком поновлення дії раніше скасованого заповіту від 22 квітня 2011 року, заповідач нового особистого розпорядження на випадок своєї смерті не лишив.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання за ОСОБА_3 права власності на квартиру в поряду спадкування за заповітом.

З урахуванням вказаних норм колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана