Справа № 216/6479/15-ц
Провадження № 2/216/428/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Мясоєдової О.М., за участі секретаря - Усік М.О.,

позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2

представника відповідачки - ОСОБА_3

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті ОСОБА_5 цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, треті особи: Орган опіки та піклування Виконавчого Комітету Центрально-Міської районної у місті ради, Головне Управління Державної Міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстраційного обліку та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1І звернулася до суду з вищевказаним первісним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 (далі - Квартира), яку успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 В Квартирі разом з нею зареєстрована відповідачка за первісним позовом ОСОБА_6, яка перебувала у шлюбі з її сином - ОСОБА_8, від шлюбу в них народилась дитина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка також зареєстрована в її Квартирі. 13.02.2015 ОСОБА_8Ю помер. Проте, ще з березня 2014 року і до сьогодні ОСОБА_6 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_9 фактично проживають за іншою адресою, а саме в орендованій нею квартирі АДРЕСА_2. Фактом реєстрації у Квартирі відповідачка завдає перешкоди у праві користування та розпорядженні нерухомим майном. Крім того, реєстрація відповідачки тягне за собою нарахування комунальних рахунків на її імя, а оскільки вона є пенсіонеркою якій важко сплачувати платежі за неї.

Тому, вона просить усунути їй перешкоди у володінні та користуванні квартирою № 7 в будинку № 14 по вулиці Харитонова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, шляхом зняття ОСОБА_6 з реєстраційного обліку у вищевказаній Квартирі.

Позивачка та її представник за первісним позовом в судовому засіданні просили задовольнити заявлені вимоги. Проти задоволення вимог зустрічного позову заперечували, оскільки вважають, що це буде порушення прав позивачки як власника квартири, при цьому пояснили, що не заперечують проти проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 та не ставлять питання щодо зняття її з реєстрації.

Відповідачка за первісним позовом в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала оскільки вважає, що вона має право проживати у Квартирі та не знімається з реєстрації в добровільному порядку так як це їй на теперішній час зручно. Але вона проживати в спірній Квартирі наміру не має.

Представник відповідачки за первісним позовом не визнала вимоги та надала зустрічну позовну заяву, яку обґрунтовувала тим, що з січня 2005 року, ОСОБА_6 проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_8 та дочкою ОСОБА_9 в Квартирі за вищевказаною адресою. Проте в квітні 2014 року, між нею та ОСОБА_8 були припинені фактичні шлюбні відносини на ґрунті виявленої у нього хвороби, внаслідок чого різко погіршились відносини з матірю чоловіка, тому вона була вимушена переїхати до орендованої квартири разом із дочкою, але станом на 13.02.2015 року, тобто на момент смерті ОСОБА_8, шлюб між нею та ОСОБА_8 розірваний не був. До часу переїзду в орендовану квартиру вона сплачувала комунальні послуги, так як ними фактично користувалась. Крім того, вона зазначає, що відповідачка за зустрічним позовом, чинить перешкоди їй та дочці у користуванні Квартирою, так як сама в спірній квартирі ніколи не проживала та не зареєстрована, а в листопаді 2014 року поселила туди свою доньку - ОСОБА_10 Також вона вважає, що ОСОБА_6 не створює перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою, так-як по-перше, ОСОБА_1 там не зареєстрована та не проживає, та по-друге, вона особисто створює перешкоди ОСОБА_6 та її дочці в користуванні Квартирою, внаслідок чого вона позбавлена права проживати в квартирі на законній підставі. Тому вона просить зобовязати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_6 та її донці ОСОБА_9 у користуванні квартирою квартири АДРЕСА_1 та вселити їх в квартиру за вищевказаною адресою; та стягнути з ОСОБА_1 судові витрати.

Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Виконавчого Комітету Центрально-Міської районної у місті ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення первісного позову та пояснила, що дитина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матірю у квартирі АДРЕСА_2, при цьому вони зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачка не ставить питання щодо зняття з реєстрації неповнолітньої та не заперечує проти її проживання в Квартирі, тому права дитини ніяким чином не порушуються. Проти задоволення вимог за зустрічним позовом вона заперечувала, оскільки вважає, що будуть порушені права позивачки за первісним позовом. Крім того, відповідачка має право на частку квартири, що розташована по вул.. Туполєва в м. Кривому Розі, що залишилася після смерті її чоловіка, у звязку з чим їй необхідно оформити спадщину в інтересах дитини.

Представник третьої особи - Головне Управління Державної Міграційної служби України в Дніпропетровській області до зали судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, таким чином не скористався своїм правом на участь у справі.

Вислухавши позивачку, її представника за первісним позовом, відповідачку, її представника, представника Органу опіки та піклування Виконавчого Комітету Центрально-Міської районної у місті ради, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що згідно зі свідоцтва про право на спадщину за законом, та витягу з державної реєстрації права власності №32368110 (а.с. 4,5) позивачка за первісним позовом є власником квартири № 7 в будинку №14, яка знаходиться по вул. Харитонова, в м. Кривому Розі.

Згідно зі свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 071324, актовий запис № 154, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 уклали шлюб 21.04.2007, під час якого в них народилась донька ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 137630, актовий запис № 727.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ № 628502, актовий запис № 181 (а.с. 6), ОСОБА_8 помер 13.02.2015.

Як вбачається з довідки № 25 від 29.10.2015 (а.с. 17), за адресою: АДРЕСА_3, уповноваженим власником є ОСОБА_1, яка там не зареєстрована, та її сімя складається з 3 осіб: ОСОБА_10, ОСОБА_6 та ОСОБА_9

Згідно з актом «Сіті-Сервіс-КР» від 31.07.2015р., підписами сусідів та довідкою №63 з Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби (а.с.7,8) відповідачка за первісним позовом ОСОБА_6 значиться зареєстрованою у ІНФОРМАЦІЯ_2, але там не проживає.

З квитанцій про оплату, наданих Поштамп-Центр поштзвязку № 2 вбачається, що з березня 2014 року за нараховані комунальні послуги квартири АДРЕСА_1, оплату здійснювала ОСОБА_1.

Ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 18 ЗУ "Про охорону дитинства" діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Таким чином, беручи до уваги все вищевикладене, суд приходить до висновку, що первісний позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідачка за власною ініціативою переїхала та не проживає в квартирі позивачки з березня 2014 року. З пояснень ОСОБА_6 вбачається, що вона дійсно не хоче жити в квартирі позивачки, а лише хоче зберегти прописку, оскільки на теперішній час їй так зручно. Реєстрація відповідачки створює перешкоди у користуванні власністю, так як позивачка змушена сплачувати за неї комунальні платежі. При цьому, позивачка не ставить питання щодо зняття з реєстрації неповнолітньої дитини ОСОБА_9 та не заперечує проти її проживання в своїй квартирі. Таким чином зустрічний позов є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 319 ЦК України, ч.1 ст. 321, ст.391 ЦК України, ст.57-60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_6, треті особи: Орган опіки та піклування Виконавчого Комітету Центрально-Міської районної у місті ради, Головне Управління Державної Міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстраційного обліку задовольнити в повному обсязі.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у володінні та користуванні квартирою № 7 в будинку № 14 по вулиці Харитонова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, шляхом зняття ОСОБА_6 з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_4.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які не були присутні під час оголошення рішення, вправі скористуватися правом на оскарження протягом 10-днів з дати отримання копії рішення.

Суддя О.М. Мясоєдова