Провадження № 2/331/595/2016
05.04.2016 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Світлицькій В.М.
при секретарі Богач А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС ГРУПП» про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «ТДС ГРУПП» про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що працював слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування 6 розряду газової служби відділу головного енергетика ТОВ «ТДС ГРУПП» з 23.01.2012 р. згідно з наказом № 10-к від 23.01.2012 р., але з листопада 2015 року заробітну плату від відповідача не отримував. Наказом № 176-к від 29.01.2016 р. ОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. В день звільнення відповідач не виплатив позивачу заробітну плату за листопад, грудень 2015 р. на загальну суму 4968,51 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з ТОВ «ТДС Групп» заборгованість з невиплаченої під час звільнення заробітної плати за листопад та грудень 2015 року на загальну суму 4968,51 грн.
Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 23.01.2012 р. працював у ТОВ «ТДС Групп» на посаді слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування 6 розряду, згідно з наказом № 10-к від 23.01.2012 р., що підтверджується записом в трудовій книжці.
29.01.2016 р. ОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням, згідно з наказом № 176-к від 29.01.2016 р., що підтверджується записом в трудовій книжці.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, здійснюється в день звільнення.
Згідно із ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ТОВ «ТДС Групп» в порушення вимог КЗпП України не було виплачено позивачу заборгованість по заробітній платі у розмірі 4968,51 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ТДС Групп» від 29.01.2016 р. № 51 та розрахунковим листом за січень 2016 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналогічним чином питання обовязків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях.
Відповідач не надав жодного доказу в обґрунтування своєї позиції з приводу позовних вимог позивача.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «ТДС ГРУПП» про стягнення заборгованість по заробітній платі, невиплаченій при звільненні за період з листопада по грудень 2015 року в розмірі 4968,51 грн.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Виходячи з наведеної норми статті, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати, невиплаченої при звільненні у межах стягнення платежу за один місяць.
Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог. З урахуванням чого, суд вважає необхідним стягнути з ТОВ «ТДС ГРУПП» на користь держави судовий збір в розмір 1378 гривень 00 копійок.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 115, 116, 233 КЗпП України, ст.ст. 4, 10, 11, 59, 60, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -
Стягнути з Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС ГРУПП» на користь ОСОБА_1 невиплачену під час звільнення заробітну плату за листопад та грудень 2015 року у розмірі 4968,51 грн. (чотири тисячі девятсот шістдесят вісім гривень пятдесят одна копійка).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС ГРУПП» на користь держави судовий збір в розмірі 1378 гривень 00 копійок (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).
Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Світлицька В.М.