У х в а л а

іменем україни

3 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області про стягнення заборгованості із заробітної плати разом з компенсацією за листками непрацездатності, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Луганської області від 24 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила, і остаточно просила сягнути з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області на її користь заборгованість із заробітної плати в сумі 22 786,72 грн, компенсацію за час затримки виплати заробітної плати в сумі 1 031,96 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 10 615,21 грн та 15 000 грн - у рахунок відшкодування моральної шкоди. Також просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за листком непрацездатності.

Посилалась на те, що з 24 грудня 2002 року до 26 листопада 2014 року працювала на посаді головного спеціаліста відділу відшкодування шкоди потерпілим у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області. Оскільки остаточного розрахунку із заробітної плати з нею не проведено і їй не була виплачена грошова допомога у розмірі 10 місячних посадових окладів, передбачена п. 6.5 Положення про умови оплати та стимулювання працівників виконавчої дирекції Фонду після її звільнення на підставі ст. 38 КЗпП України у зв'язку з виходом на пенсію, просила про задоволення позову.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 15 травня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області на користь ОСОБА_1 21 969,51 грн заборгованості із заробітної плати та 817,21 грн заборгованості за листком непрацездатності.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 24 червня 2015 року рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 травня 2015 року в частині, у якій позов задоволено, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Луганської області від 24 червня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині, у якій позов задоволено, та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Свердловськ Луганської області, яке є самостійною юридичною особою, а позов пред'явлено до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, рішення апеляційного суду Луганської області від 24 червня 2015 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 травня 2015 року у частині, залишеній без змін рішенням апеляційного суду Луганської області від 24 червня 2015 року, та рішення апеляційного суду Луганської області від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: Т.Л.Ізмайлова Г.І.Мостова