Провадження № 2/734/210/16 Справа № 734/219/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 квітня 2016 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Бузунко О.А.

за участі секретаря Галюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козелець Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітній ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно у суд звернулися ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_2, та ОСОБА_1 до Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, залишилося спадкове майно, яке як спадщину у визначений строк позивачі прийняли, проте оформити право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім'я померлого.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2016 року замінено відповідача Пархимівську сільську раду Козелецького району Чернігівської області на належного відповідача - ОСОБА_4; допущено до участі в справі в якості представника неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - ОСОБА_1.

В матеріалах справи міститься:

- заява ОСОБА_6 про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог;

- заява ОСОБА_4 про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_4. Після померлого ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, а саме частина вищевказаного житлового будинку.

Після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_7 районною державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась.

Згідно з ч. 4 статті 1268 ЦК України малолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч. 2-4 статті 1273 цього Кодексу.

З огляду на те, що ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на день смерті батька - спадкодавця ОСОБА_6 були малолітніми вони вважаються такими що прийняли спадщину відповідно до статті 1268 ЦК України.

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прийняли спадщину в установленому законом порядку після смерті батька ОСОБА_6.

Спадщину також після смерті ОСОБА_6 прийняла його дружина - ОСОБА_4, за якою рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2008 року визнано право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до інформації, отриманої з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції у Чернігівській області від 26 березня 2016 року, у вказаному органі відсутні актові записи про народження у громадянина ОСОБА_6 інших дітей, ніж вказані вище.

Згідно довідки виконкому Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1, відноситься до категорії «колгоспний двір» та його членами станом на 15.04.1991 року були: ОСОБА_6.

Як суспільна група "колгоспний двір" існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України "Про власність".

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових правна нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 10 березня 2016 року № 54773419 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутня інформація щодо будинку АДРЕСА_1; в той час наявна інформація з Реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності на ? частину згаданого будинку за ОСОБА_4 на підставі рішення Козелецьокго районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2008 року.

Таким чином, розглянувши цивільну справу з межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, який діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_1, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 392, 1268 ЦК України, ст.ст. 60, 174, 197, 209, 212, 215, 218, 223, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1, який діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4).

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4).

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Бузунко