Справа № 495/4331/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

23 лютого 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої одноособово судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 21.04.2015 року о 21 годині в м. Білгород-Дністровський по вул. Лазо, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при здійсненні маневру "обгін" не розрахував безпечний інтервал та скоїв зіткнення з автомобілем "Пежо-308", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_1 Вартість матеріального збитку заподіяного позивачу складає 18274,70 грн згідно з висновком експерта № 15 від 12.06.2015 року. Позивач зазначає, що за проведення оцінки вартості матеріальної шкоди він сплатив 450,00 грн. Для отримання юридичної допомоги ОСОБА_1 був змушений звернутися за кваліфікаційною допомогою, послуги яки обійшлись позивачу у 350,00 грн. Додатково позивач зазначає, що поніс моральні страждання, повязані з пошкодженням автотранспорту та його ремонту за власний рахунок, вартість моральної шкоди оцінює в 5000,00 грн. Тож, позивач просив суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 18724,70 грн., у якості відшкодування завданої матеріальної шкоди, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000,00 грн., у якості відшкодування завданої моральної шкоди, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1Й 350,00 грн., сплачені за отримання юридичної допомоги, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1Й судові витрати у розмірі 244,00грн.

05 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з уточненими та доповненими позовними вимогами, посилаючись на ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив суд стягнути з МТСБУ на його користь 18724,70 грн. матеріальної шкоди, стягнути з ОСОБА_4 на його користь 5000 грн. моральної шкоди, а також судові витрати які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 550 грн.(а.с.44-47)

12 жовтня 2015 року ОСОБА_1 додатково уточнив позовні вимоги за змістом яких просив суд стягнути МТСБУ на його користь 18724,70 грн. матеріальної шкоди, відшкодувати солідарно з власника транспортного засобу ОСОБА_5 та з ОСОБА_4, збитки що були завдані за фактом оренди за договором оренди №12/04-2015р. у розмірі 6000грн., судові витрати які складаються із судового збору, витрати на правову допомогу у розмірі 550 грн., а також моральну шкоду у розмірі 5000 грн.(а.с.57)

Позивач в судовому засіданні просив додаткові уточнення до позовної заяви від 12 жовтня 2016 року залишити без розгляду, розглянути уточнені та доповненні позовні вимоги від 05 серпня 2015 року та остаточно просив суд постановити рішення яким стягнути на його користь матеріальну та моральну шкоду з ОСОБА_2, посилаючись на те, що він визнаний винним у скоєному ДТП.(а.с.108)

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 лютого 2016 року додаткові уточнення до позовної заяви від 12 жовтня 2016 року залишено без розгляду.(а.с.106)

Представник відповідача ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України у судове засідання не зявився надіслав до суду заперечення з проханням розглянути справу у його відсутність в задоволенні позовних вимог, щодо стягнення з МТСБУ матеріальної шкоди відмовити.(а.с.66)

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання у відповідності до ст.74 ЦПК України повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома.

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності не зявившихся осіб за наявними в матеріалах справи доказами, що відповідає положенням ст.ст.158, 169 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21.04.2015 року о 21 годині в м. Білгород-Дністровський по вул. Лазо, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при здійсненні маневру "обгін" не розрахував безпечний інтервал та скоїв зіткнення з автомобілем "Пежо-308", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_1 Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2015 року ОСОБА_6 визнано винним у адміністративному правопорушенні, передбаченого ст. 124 КУпАП.(а.с.7)

У відповідності до ч.3 ст 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до висновку експерта № 15 автотоварознавчої експертизи, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Пежо 308, р/н НОМЕР_2, визначена у розмірі 18274,70 грн.(а.с.10-14).

За проведене дослідження позивач сплатив 450,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 29 від 20.05.2015 року (а.с.20).

Також позивач сплатив вартість юридичної консультації у розмірі 550,00 грн, що підтверджується квитанціями Одеської обласної колегії адвокатів. (а.с. 21,48)

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією і негативними наслідками. Обов'язок доказування розподіляється таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

У сенсі положень пункту 1 частини 2 статті 22, статей 1166, 1187 ЦК України збитками (реальними збитками), яких позивач зазнав у звязку з пошкодженням транспортного засобу, є матеріальні збитки в сумі 18274,70 грн. згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження з виявлення вартості матеріального збитку. За проведене дослідження позивач сплатив ПМП ЕКС 450 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера (а.с.20).

Враховуючи вимоги чинного законодавства наведені вище, оскільки шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, в даному випадку винною особою є ОСОБА_6, оскільки він керувавши транспортним засобом, здійснив небезпечний маневр, внаслідок чого відбулося ДТП, у якому транспортні засоби отримали механічні пошкодження, враховуючи факт пошкодження автомобіля "Пежо-308" внаслідок ДТП згідно висновку експерта №15 експертного авто товарознавчого дослідження, а також встановлений факт, що винною особою є ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, про необхідність часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення саме з ОСОБА_2 матеріальних збитків у розмірі 18724,70 грн., оскільки за змістом п.35.1 ст.35 ЗУ ««Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» існує певний порядокдля отримання страхового відшкодування, за шкоду заподіяну внаслідок ДТП, особа яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву. МТСБУ приймає рішення щодо виплати страхового відшкодування чи відмову у такому, проте доказів, що позивач звертався до МТСБУ з відповідною заявою та вчиняв дії, які свідчили б про не визнання або оспорювання його права, матеріали справи не містять.

Стосовно вимог щодо стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, зокрема моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статі.

Як розяснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначено, що моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової ) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

У сенсі розумінн ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, так як ОСОБА_1 пережив психічне хвилювання внаслідок із пошкодженням його автомобіля. З врахуванням фактичних обставин справи, характеру та обсягу спричинених моральних страждань, принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1, визначивши йому розмір у сумі 1000,00 гривень.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат на правову допомогу, а також судові витрати згідно квитанцій, суд приходить до наступного.

У сенсі положень до ч.1, 3 п.2 ст.79 ЦПК України, зокрема судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу.

Виходячи з положень ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, оскільки позивачем надані квитанції розрахунок суми, витраченої на правову допомогу, а також квитанції про сплату судового збору, отже обґрунтовано заявлену вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині, а саме про стягнення з ОСОБА_7судові витрати які складаються із судового збору у розмірі 249,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 550 грн.(а.с.1,21,48)

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212-218 ЦПК України, ст.22-23 , 1166, 1188 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2,зареєстрований за адресою, ІНФОРМАЦІЯ_3, матеріальну шкоду у розмірі 18724,70 грн. (вісімнадцять тисяч сімсот двадцять чотири гривні сімдесят копійок)

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою, ІНФОРМАЦІЯ_3 моральну шкоду у розмірі 1000 грн.(тисяча гривень)

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою, ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати які складаються із судового збору у розмірі 249,00 грн. (двісті сорок девять гривен ), витрати на правову допомогу у розмірі 550 грн. (пятсот пятдесят гривень).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Чебан