АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-3827 Головуючий у 1-й інстанції - Шевченко Л.В.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

СоколовоїВ.В.

секретар Кучер Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на рішення та дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України КузьменкаОлексія Степановича, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Сбербанк", ОСОБА_6,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на рішення та дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка ОлексіяСтепановича, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Сбербанк", ОСОБА_6.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_4 через свого представника, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу на рішення та дії державного виконавця задовольнити (а.с.89-91).

В суд апеляційної інстанції представник ВПВР Департаменту ДВС МЮУ та заінтересована особа, ОСОБА_6, не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлялись належним чином. Суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника ОСОБА_4, ОСОБА_3, яка підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, представника ПАТ "Сбербанк", ОСОБА_7, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як встановлено районним судом та убачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 10 травня 2008 року зареєстрували шлюб, про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис 437 (а.с.32).

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 травня 2009 року.

25 квітня 2013 року Солом'янський районний суд м. Києва видав виконавчий лист у цивільній справі №2-2839/12 за позовом ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" було стягнуто заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №08-05-08/ФО від 15 травня 2008 року в сумі 12 322 350 грн. 30 коп. з якої: 975 931,69 дол. США - заборгованість за кредитом; 321 657,14 дол. США - проценти за користування кредитом; 1 128 грн. 59 коп. - пеня за прострочення сплати основної суми боргу; 1 974 767 грн. 41 коп. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом (а.с.24-25).

15 квітня 2014 року державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору: 12322350 грн. 30 коп. (а.с.28-29).

21 серпня 2015 року державний виконавець склав акт опису й арешту майна, відповідно до якого описав на наклав арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.30-31).

Ураховуючи, що указаний житловий будинок належить на праві власності ОСОБА_4, а сторонами виконавчого провадження, в межах якого у даній справі оскаржуються дії державного виконавця щодо включення житлового будинку АДРЕСА_1 до акту опису та арешту майна, є ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" та ОСОБА_4, районний суд дійшов висновку про відсутність порушення з боку державного виконавця прав та свобод заявника ОСОБА_4

Відповідно до змісту скарги на дії державного виконавця (т.1, а.с.21-23) єдиною підставою для звернення ОСОБА_4 до суду є арешт житлового будинку АДРЕСА_1, який належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_6, що на думку заявника порушує право ОСОБА_6, як співвласника на володіння, розпорядження та користування зазначеним будинком.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та убачається з наявної в матеріалах справи копії матеріалів виконавчого провадження (т.1 а.с.70 - т.2 а.с.46), сторонами виконавчого провадження №41718263 є ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" та ОСОБА_4

Відповідно до положень ч.1 ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.3 ЦПК України).

З огляду на наведене, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 з мотивів, викладених у ній, оскільки з наявних у справі доказів убачається що згідно з правовстановлюючими документами будинок належить боржнику.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення районним судом норм матеріального права - ст.366 ЦК України та положень Закону України "Про іпотеку", оскільки предметом розгляду у даній справі є оскарження дій державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, а не звернення стягнення на частку майна, що є спільній сумісній власності та не чинність договору іпотеки.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваної ухвали апеляційна скарга представника заявника не містить.

Враховуючи викладене, підстав для скасування ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст.303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

В.В. Соколова