Справа № 357/2454/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Голуб А. В. ,

при секретарі Куца В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білій Церкві в залі суду №4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та посилався на те, що 21.07.2015 року він надав у борг відповідачці ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 150 000,00 грн., шо підтверджується розпискою від 21.07.2015 року. Позивач вказував на те, що у відповідності до розписки відповідачка зобовязувалася повернути йому суму боргу 21.12.2015 року. Позивач вказував на те, що до даного часу відповідачка йому вищевказаний борг не повернула. Позивач просив стягнути з відповідачки на його користь борг у сумі 150 000,00 грн. та судовий збір в сумі 1 500,00 грн.

Позивач та представник позивача ОСОБА_3 до суду не зявилися, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача ОСОБА_3 надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у відсутності позивача, та у ї відсутності, а також у заяві вказала, що позов ОСОБА_1 вона підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні 22.03.2016 року ОСОБА_3 позов підтримувала та надавала суду пояснення.

Відповідачка до суду не зявилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, а також у заяві вказала, що позов вона визнає. В судовому засіданні 22.03.2016 року ОСОБА_2 позов визнавала та надавала суду пояснення.

Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до розписки від 21.07.2015 року відповідачка ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 150 000,00 гривень, також ОСОБА_2 зобовязувалася повернути ОСОБА_1 150 000 гривень 21.12.2015 року. Наведене підтверджується оригіналом розписки від 21.07.2015 року, поясненнями представника позивача ОСОБА_3 та відповідачки ОСОБА_2

Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві та ку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому пози кодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, судом було встановлено, що сторонами по справі був укладений договір позики від 21.07.2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що до даного часу відповідачка не повернула позивачу 150 000,00 гривень по договору позики від 21.07.2015 року.

Таким чином, відповідачка не повернула позивачу борг відповідно до договору позики від 21.07.2015 року у строк вказаний в розписці від 21.07.2015 року, а саме 21.12.2015 року.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 150 000,00 гривень боргу за договором позики від 21.07.2015 року.

Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в сумі 1 500 гривень 00 коп., сплаченого позивачем судового збору при подачі позову до суду.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,60,88,174,212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 150 000,00 гривень та 1 500,00 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя ОСОБА_4