У х в а л а

іменем україни

06 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_7 - на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 22 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду із указаним позовом, у якому просили суд зобов'язати ОСОБА_6 усунути їм перешкоди у користуванні частини земельної ділянки площею 0,0046 га, шляхом зняття самовільно встановленої металевої сітки на ній та в подальшому не чинити перешкоди у доступі до будинку АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вони проживають у житловому будинку АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 0,15 га. По сусідству з ними, у житловому будинку АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_6, яка зайняла та використовує частину належної їм земельної ділянки площею 0,0046 га, яка проходить вздовж їхнього житлового будинку, чим перешкоджає їм обслуговувати їхній будинок та земельну ділянку, оскільки на цій частині земельної ділянки ними прокладено каналізаційну трубу, там є дренажна яма, до будинку прикріплена газова труба та витяжка. Посилаючись на вказані обставини, просили позов задовольнити.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_6 усунути перешкоди у користування частиною земельної ділянки позивачів, площею 0,0046 га, шляхом зняття самовільно встановленої металевої сітки на ній та в подальшому не чинити перешкоди у доступі до будинку АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 22 грудня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, на підставі дослідження та оцінки наданих сторонами доказів (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про їх недоведеність, оскільки належні і допустимі докази на підтвердження зайняття ОСОБА_6 частини належної їм земельної ділянки площею 0,0064 га із земельної ділянки 0,07 га, яка належить їм на праві користування, та порушення відповідачем їхніх земельних прав,в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 мають право користування земельною ділянкою площею 0,07 га, однак, право власності чи право користування земельною ділянкою площею 0,15 га вони в установленому порядку не набули.

Таким чином, при вирішенні даної справи судом апеляційної інстанції правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська