УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення та за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_3, треті особи: відділ державної виконавчої служби Іваничівського районного управління юстиції, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, протоколу та акта про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, свідоцтва про право власності на квартиру, скасування акта про державну реєстрацію права власності на квартиру, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 18 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 02 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення, посилаючись на те, що вона є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1, яку придбала 16 липня 2013 року з прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна. Факт купівлі квартири підтверджується Протоколом проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) та свідоцтвом про придбання майна, виданим державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори. Право власності було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом із реєстру про реєстрацію прав та їх обтяжень. У вищевказаній квартирі зареєстровані і проживають відповідачі, які на неодноразові вимоги звільнити квартиру не реагують, а також створюють їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням. Позивач просив виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення.

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_3, треті особи: ВДВС Іваничівського РУЮ, ПАТ КБ «ПриватБанк», про визнання прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, протоколу та акта про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, свідоцтва про право власності на квартиру, скасування акта про державну реєстрацію права власності на квартиру, посилаючись на те, що при проведенні прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, спеціалізованим підприємством «Нива-В.Ш.» були допущені порушення цивільного законодавства Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів, що є підставою для задоволення позову.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 18 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 02 листопада 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 від 16 липня 2013 року, проведені спеціалізованим підприємством «Нива-В.Ш.», протокол проведення прилюдних торгів арештованого нерухомого майна (предмет іпотеки) № 0313064/3 від 16 липня 2013 року, яке належить ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4, акт про проведення вказаних торгів від 19 березня 2013 року, затверджений начальником ВДВС Іваничівського РУЮ, свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3, видане 07 жовтня 2013 року державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори Волинської області на ім'я ОСОБА_3

Скасовано акт про державну реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_5.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що реалізація квартири на прилюдних торгах могла бути проведена на підставі ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та вимог Тимчасового положення як арештоване майно, а не на підставі Закону України «Про іпотеку» як предмет іпотеки.

Проте таких висновків суди дійшли передчасно.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вказаним вимогам судові рішення не відповідають.

Установлено, що Іваничівським районним судом Волинської області 29 червня 2011 року ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № VONIGA в сумі 7283,73 дол. США (що за курсом 7,93,відповідно до службового розпорядження НБУ від 28 січня 2011 року, складає 57759,98 грн) та судових витрат урозмірі 697,60 грн (а. с. 51, 52)

Постановою головного державного виконавця ВДВС Іваничівського РУЮ Петренка Р.Ю. 03 листопада 2011 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-295/11/0303, виданого Іваничівським районним судом 22 липня 2011 року за вказаним рішенням та одночасно накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4 (а. с. 56, 57)

24 травня 2012 року державним виконавцем Петренком Р.Ю. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-295/11/0303 складено акт опису й арешту майна, а саме: однокімнатної квартири № 34 загальною площею 24,40 кв. м, житловою площею 13,0 кв. м, що знаходиться за адресою: Волинська область, смт Іваничі, вул. Грушевського, 39, (а. с.58, 59) та 21 лютого 2013 року проведено експертом-оцінювачем оцінку вказаної квартири і визначено її ринкову вартість в розмірі 45 300,00 грн (а. с. 141).

21 травня 2013 року між ВДВС Іваничівського РУЮ та філією 03 ПП «Нива-В.Ш.» було укладено договір № 0313064 про надання послуг по організації і проведенню реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - однокімнатної квартири АДРЕСА_6 (а. с. 143, 144).

19 червня 2013 року старшим державним виконавцем Петренком Р.Ю. за участю директора філії 03 ПП «Нива-В.Ш.» було проведено переоцінку вказаного майна на 25 % у зв'язку з тим, що 14 червня 2013 року зазначене майно не було продано на перших прилюдних торгах у зв'язку з відсутністю купівельного попиту, та встановлено загальну ціну на повторних прилюдних торгах в розмірі 33 975 грн (акт уцінки/переоцінки).

Згідно з протоколом № 0313064/3 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, від 16 липня 2013 року, затвердженим директором філії 03 ПП «Нива-В.Ш.» було реалізовано нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру загальною площею 24,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 область, за ціною 33 975 грн. Це майно придбала ОСОБА_3, яка була єдиним учасником торгів (а. с. 8).

Начальник відділу ДВС Іваничівського РУЮ Петренко Р.Ю. 23 липня 2013 року затвердив акт проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна (предмета іпотеки), згідно з яким 16 липня 2013 року торговельною організацією ПП «Нива-В.Ш.» були проведені прилюдні торги по реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_4 - предмета іпотеки згідноз протоколомвід 16 липня 2013 року № 0313064/3. (а. с. 149, 150).

07 жовтня 2013 року державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори Кононенко Л.С. видано ОСОБА_3 свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), що і стало підставою для реєстрації права власності ОСОБА_3 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 11).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями частин першої і третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки суб'єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стаття 44 цього Закону передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Положеннями статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно з частиною восьмою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Отже, за змістом указаної норми підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без наявності відповідного рішення, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

У разі якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об'єкти нерухомості.

Статтею 54 цього Закону передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Оскільки статтею 575 ЦК України іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-28цс15 та від 02 березня 2016 року у справі № 6-224цс16.

З огляду на зазначене вище до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма статті 45 Закону України «Про іпотеку».

За таких обставин суд у порушення ст. ст. 212-214 ЦПК України на вказане уваги не звернув та не сприяв всебічному й повному з'ясуванню обставин справи.

Залишаючи без змін вказане рішення суду першої інстанції, у порушення ст. 303 ЦПК України на вказане уваги не звернув і апеляційний суд.

Зазначені порушення процесуального закону унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та є відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування ухвалених у даній справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 18 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 02 листопада 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.В.Маляренко

І.К.Парінова

О.В.Ступак