У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 12 лютого 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, орган опіки та піклування Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області, про виселення,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 12 лютого 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахували правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року у справі 6-1892 цс15, від 21 жовтня 2015 року у справах № 6-1033 цс15 та № 6-1484 цс15, від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1630 цс15, дійшовши обґрунтованого висновку про те, що переданий в іпотеку житловий будинок належав ОСОБА_2 на праві власності та не був придбаний за рахунок отриманих ОСОБА_3 кредитних коштів, а тому відсутні передбачені законом підстави для виселення мешканців із зазначеного будинку без надання іншого постійного житла.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року в справі № 6-2947 цс15.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 12 лютого 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку«ПриватБанк» до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, орган опіки та піклування Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області, про виселення, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур