Ухвала

іменем україни

30 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Євтушенко О.І., Гвоздика П.О., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року,

вс т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що між сторонами 30 травня 2007 року укладений кредитний договір № KRKRAN20170066, згідно з умовами якого відповідач отримав в кредит кошти у розмірі 52 256 грн зі сплатою 16,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 29 травня 2012 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами 30 травня 2007 року укладений договір застави, згідно з умовами якого відповідач надав в заставу належне йому майно - автомобіль ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_1.

Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку із чим станом на 11 грудня 2014 року утворилася заборгованість в сумі 219 243 грн 89 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 33 934 грн 01 коп.; - заборгованості за процентами за користування кредитом - 64 806 грн 03 коп.; - заборгованості за комісією за користування кредитом - 1 316 грн 48 коп.; - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 119 187 грн 37 коп.

Заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року позов задоволено.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 30 травня 2007 року № KRKRAN20170066 в сумі 219 243 грн 89 коп., вилучено у ОСОБА_1 та передано в заставу ПАТ КБ «ПриватБанк»: предмет застави - автомобіль ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1

Звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 30 травня 2007 року № KRKRAN20170066 в сумі 154 116 грн 69 коп., звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалені в справі рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку із чим виникла заборгованість в сумі 219 243 грн 89 коп., тому банк як заставодержатель має право погасити заборгованість за рахунок заставленого майна.

Апеляційний суд скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, зазначав, що вирішуючи питання про вилучення у ОСОБА_1 предмету застави - автомобіля ВАЗ 210994, комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу, суд першої інстанції не взяв до уваги акт приймання автомобіля від 29 квітня 2011 року, згідно з яким ОСОБА_1 передав ПАТ КБ «ПриватБанк» справний автомобіль ВАЗ 210994, технічний паспорт, два комплекти ключів, на підставі чого апеляційний суд вважав, що рішення суду в частині вилучення у ОСОБА_1 та передачі в заставу банку ПАТ «КБ «ПриватБанк» предмету застави - автомобіль, комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що належать на праві власності ОСОБА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 219 243 грн 89 коп., не відповідає вимогам законодавства та матеріалам справи.

Крім того, перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку, апеляційний суд не погодився із визначеним судом першої інстанції розміром пені в сумі 119 187 грн 37 коп.

Пунктом 4.1 Умов надання кредиту передбачено, що при порушенні позичальником взятих на себе зобов'язань банк має право нарахувати, а позичальник сплатити пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн за кожний день прострочення платежу.

Ураховуючи викладене, розмір неустойки, який підлягає стягненню з відповідача з грудня 2013 року до грудня 2014 року, тобто за рік до звернення до суду із позовом, та в межах заявлених позовних вимог становить 54 060 грн 17 коп, виходячи із розрахунку: прострочена заборгованості за кредитом -33 934 грн 01 коп., прострочена заборгованість за відсотками - 64 806 грн 03 коп., що разом становить 98 740 грн 04 коп. х 0,15 % х 365 днів /100 % = 54 060 грн 17 коп.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції в частині розміру пені та зменшив пеню до 54 060 грн 17 коп., що відповідно призводить до зменшення загального розміру заборгованості за кредитним договором - з 219 243 грн 89 коп. до 154 116 грн 69 коп.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

П.О.Гвоздик

Ю.Г. Іваненко