Справа № 415/6202/15-ц
Провадження № 2/415/115/16
11.03.16 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Калмикової Ю.О.,
при секретарі Нескородовій Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до Лисичанського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.10.2011 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № BLаЖГА00084834. Згідно з пунктами 1, 2, 3, 9, 10 кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 25 000 грн. для задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 15 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 07.10.2014 року згідно з графіком, який є невідємною частиною кредитного договору.
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі зазначеній в п. 1 спеціальної частини договору у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах визначених договором.
Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, перерахував позичальнику грошові кошти в розмірі 25 000, 00 грн.
Але відповідачем порушені зобовязання за кредитним договором, а саме порушені строки сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно з п. 2.4.2 кредитного договору позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Крім того, відповідач постійно порушує умови кредитного договору щодо повернення частини кредиту згідно з графіком, встановленим в додатку № 1 до кредитного договору.
Згідно з п. 4.2 кредитного договору у випадку невиконання позичальником обовязку передбаченого у п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконаних зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі зазначеному у п. 8 Спеціальної частини договору.
Згідно з п. 4.3 кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору.
Відповідно до п. 2.5.2 кредитного договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку погашень, поповнювати рахунок банку, вказаний в п. 6 спеціальної частини договору валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених у графіку погашень.
Відповідач зобовязання за договором не виконав та не виконує по цей час.
Станом на 25.08.2015 року заборгованість становить 11 802, 11 грн., з них: по поверненню кредиту 0, 00 грн.; по сплаті відсотків 11, 16 грн., по сплаті комісії 0, 00 грн., штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобовязань 11 790, 95 грн.
На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № BLаЖГА00084834 від 07.10.2011 року в розмірі 11 802, 11 грн.
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без участі їхнього представника, на позовних вимогах наполягають, проти заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача.
У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи встановлено, що згідно з договором банківського обслуговування (далі - кредитний договір) № BLаЖГА00084834 від 07.10.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_2, банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі 25 000 грн. для задоволення поточних потреб у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах визначених договором, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 15 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 07.10.2014 року згідно з графіком, який є невідємною частиною кредитного договору.
Згідно з п. 4.2 кредитного договору у випадку невиконання позичальником обовязку передбаченого у п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконаних зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі зазначеному у п. 8 спеціальної частини договору.
Згідно з п. 8 спеціальної частини кредитного договору штраф, передбачений п. 4.2 загальної частини договору, складає 25 % від суми кредиту.
Згідно з п. 4.3 кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору.
Згідно з п. 9 спеціальної частини договору пеня, передбачена п. 4.3 загальної частини договору (ставка) складає 0,50 %, пеня розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів).
Таким чином, судом встановлено, що банк взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав належним чином та надав ОСОБА_2 грошові кошти для задоволення поточних потреб у сумі 25 000, 00 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № BLаЖГА00084834 від 07.10.2011 року загальна сума заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» станом на 25.08.2015 року складає 11 802, 11 грн., з яких: заборгованість по сплаті відсотків 11, 16 грн., штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобовязань 11 790, 95 грн.
З урахуванням вищенаведеного, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості по сплаті відсотків, який відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті відсотків у сумі 11, 16 грн., знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу (пені) за несвоєчасне виконання зобовязань у сумі 11 790, 95 грн., суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких проводилася антитерористична операція, до якого належить м. Лисичанськ Луганської області.
Не заперечуючи того факту, що розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05 листопада 2014 року зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, суд вважає, що до даних правовідносин застосовуються норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а розпорядження є підзаконним актом виданим КМУ в межах своєї компетенції на основі і на виконання вищевказаного Закону, і зупинення його дії не зупиняє дію самого Закону, який був чинний як на момент подання даного позову позивачем, так і на момент ухвалення рішення у даній справі.
Згідно з довідкою адресно-довідкового підрозділу УДМСУ в Луганській області від 03.10.2015 року відповідач ОСОБА_2 з 06.05.2008 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з чим суд доходить висновку про те, що на дані договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Так, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № BLаЖГА00084834 від 07.10.2011 року загальна сума заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» станом на 25.08.2015 року складає 11 802, 11 грн., з яких: заборгованість по сплаті відсотків 11, 16 грн., штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобовязань 11 790, 95 грн.
Таким чином, враховуючи, що з 14.04.2014 року на нарахування пені та штрафів накладено мораторій згідно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд вважає, що позовні вимоги про стягнення штрафу (пені) за несвоєчасне виконання зобовязань у сумі 11 790, 95 грн. не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки зазначена сума згідно з розрахунком заборгованості нарахована за період з 08.04-07.05.2015 року по 25.08.2015 року, тобто всупереч вищезазначеному Закону у період дії мораторію на їх нарахування.
Крім цього, позивач у своєму позові просить суд стягнути з відповідача штраф (пеню) за несвоєчасне виконання зобовязань у сумі 11 790, 95 грн., посилаючись при цьому на пункти кредитного договору, які встановлюють обовязок позичальника сплатити банку як штраф, так і пеню. Однак, з наданого розрахунку заборгованості та інших матеріалів справи суд позбавлений можливості встановити, яка саме нарахована сума заборгованості по пені, а яка сума штрафу, оскільки у графах 14-16 розрахунку зазначено загальну суму заборгованості без розділення цієї суми окремо на штраф та пеню, а в підсумку розрахунку взагалі зазначено «плата за пропуск платежів», що не дає суду можливості перевірити обґрунтованість розрахунку заборгованості за пенею та нарахування штрафу, оскільки штраф і пеня є різними видами забезпечення виконання зобовязання, які мають різну правову природу.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позову ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення штрафу (пені) за несвоєчасне виконання зобовязань у сумі 11 790, 95 грн., слід відмовити за необгрунтованістю.
Відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду) від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 року прийнято рішення № 63 про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 20.03.2015 року. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 20.03.2015 року призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 626, 629, 1050, 1054 ЦК України, Законом України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») заборгованість за кредитним договором № BLаЖГА00084834 від 07.10.2011 року, яка складається із заборгованості по сплаті відсотків у сумі 11 (одинадцять) грн. 16 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 20 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Ю.О.КАЛМИКОВА