_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4001/16-ц
Провадження № 2/520/2852/16
УХВАЛА

про відкриття провадження, витребування доказів

та відмову у забезпеченні позову

11.04.2016 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ :

08.04.2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 03.03.2016 року посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Враховуючи те, що спір по справі стосується нерухомого майна, що територіально відноситься до Київського районну м. Одеси, а від так вказана цивільна справа підсудна Київському районному суду м. Одеси.

Суддя, дослідивши позовну заяву, матеріали цивільної справи, вважає, що позов відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, тому необхідно прийняти позов та відкрити провадження по справі призначивши до судового засідання.

Також в позовній заяві позивач просить витребувати від ОСОБА_2 копію договору купівлі продажу серія та номер 190, від 03.03.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається протягом пяти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть у справі. Присутність цих осіб не є обовязковою.

Згідно ч. 1, ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Ч. 2 ст. 133 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідка, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов`язаний витребувати такі докази. Особи, які не мають можливості подати докази, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобов`язані повідомити суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання ухвали за неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя, оглянувши матеріали справи, вважає що для повного та всебічного розгляду справи, з метою прискорення розгляду заявлене клопотання про витребування доказів підлягає задоволенню, оскільки вказаний договір є предметом даного спору, проте матеріалах справи відсутній.

Одночасно з подачею позову, позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 80, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. 118/1

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову, як арешт, суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ст. 152 ч. 3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку про те, що позивачем взагалі не надано жодних доказів порушення її прав оспорюваним договором і не доведена реальна загроза невиконання майбутнього рішення у справі.

Приходячи до такого висновку, суддя бере до уваги, що спірна квартира була придбана ОСОБА_5 ще 26.10.2001 року, а шлюб між останнім та позивачем був укладений 07.06.2002 року, доказів перебування в провадженні суду справи про встановлення факту проживання однією сім'єю (позовної заяви, ухвали про відкриття провадження тощо) позивач суду не надала, так як і не надала доказів того, що спірна квартира на час укладання оспорюваного договору купівлі-продажу від 03.03.2016 року перебувала під арештом чи мала заборону відчуження.

Зважаючи на викладане, суддя прийшов до висновку, що клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 122, 137, 151, 152, 153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відкрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Призначити судове засідання на 19.05. 2016 року о 11 год. 00 хв.

Направити сторонам копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропонувати подати в строк до 19.05.2016 року письмові заперечення проти позову та посилання на докази, яким вони обґрунтовуються.

Витребувати від ОСОБА_2 копію договору купівлі продажу квартири № 80, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. 118/1, серія та номер 190, від 03.03.2016 року посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.