УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гвоздика П.О., Завгородньої І.М., Мартинюка В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті Києві справу за клопотанням ОСОБА_4 про визнання на території України рішення Октябрського районного суду м. Єкатеринбургу від 29 травня 2013 року у справі за заявою ОСОБА_4 про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недостойним спадкоємцем, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про визнання на території України рішення Октябрського районного суду м. Єкатеринбургу від 29 травня 2013 року у справі за заявою ОСОБА_4 про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недостойним спадкоємцем.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2015 року, клопотання задоволено.

ОСОБА_5. виявила намір оскаржити вказану ухвалу місцевого суду, подавши апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2015 року залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року, вищевказану апеляційну скаргу ОСОБА_5 визнано неподаною та повернуто.

На обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_5 посилається на порушення апеляційним судом норм процесуального права, в зв'язку з чим просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування ухвали апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Статтею 295 ЦПК України визначено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

За змістом ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Встановивши те, що ОСОБА_5 у визначений судом строк не усунула недоліки апеляційної скарги, вказані в ухвалі від 14 липня 2015 року, суд апеляційної інстанції, на виконання вимог ст. ст. 121, 297 ЦПК України, дійшов правильного висновку про визнання неподаною та повернув апеляційну скаргу заявнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права та відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 і ст. 342 ЦПК України підстави для скасування ухвали апеляційного суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 338 і 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

П.О. Гвоздик
І.М. Завгородня
В.І. Мартинюк