Справа № 369/7678/15-ц
Провадження № 2/369/118/16
РІШЕННЯ

Іменем України

27.01.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

за участю секретаря Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «КБ «Надра» ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства « КБ «Надра» про захист прав споживача та повернення коштів по депозитному вкладу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 18 вересня 2014 року між позивачем та ПАТ «КБ «Надра», що є учасником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі начальника відділення № НОМЕР_1 «КБ «Надра» ОСОБА_3 був укладений договір № 2025348 строкового банківського вкладу без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПП Абсолют».

18 вересня 2014 року, відповідно до п.1.1 договору строкового банківського вкладу позивачем було перераховано до ПАТ «КБ «Надра» на депозитний рахунок № 2025348, 1500000 грн.

12 червня 2015 року в офіційному друкованому виданні газеті «Голос України» № 103 (6107) було опубліковано оголошення про те, що відповідно до Постанови Правління НБУ № 356 від 04.06.2015 р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ « Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 року № 113 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» з 05 червня 2015 р.

19 вересня 2015 року позивач письмово звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «КБ « Надра» ОСОБА_2 із завою - вимогою про повернення суми депозитного вкладу та процентів по ньому. Починаючи з 05 лютого 2015 року банк перестав виплачувати позивачу передбачені п.2.4 строкового банківського вкладу, які встановлені у розмірі 23 % річних. Таким чином заборгованість за процентами за вкладом банка складає 146624,96 грн.

Позивач зазначає, що станом на день подачі позовної заяви ПАТ «КБ «Надра» сплачено їй 200000 грн. Відповідно, залишок по вкладу складає 1 300 000 грн.

Позивач вважає, що одностороння відмова відповідачів від належного виконання своїх зобов»язань за договором по депозитному вкладу є порушенням вимог діючого законодавства. Вважає, що відповідачі не виконали в повному обсязі своїх зобов»язань по договору № 2025348 строкового банківського вкладу , щодо повернення суми вкладу та процентів.

Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просила суд: стягнути з публічного акціонерного товариства ПАТ «КБ «Надра» та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «КБ «Надра» ОСОБА_2 солідарному порядку суму залишку вкладу у розмірі 1300000 грн., згідно договору № 2025348 строкового банківського вкладу без поповнення, оформленого в рамках пакету послуг ПП «Абсолют» від 18 вересня 2014 року та стягнути з публічного акціонерного товариства ПАТ «КБ «Надра» та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «КБ «Надра» ОСОБА_2 в солідарному порядку , заборгованість за процентами по вкладу в розмірі 146624,96 грн. згідно договору № 2025348 строкового банківського вкладу без поповнення, оформленого в рамках пакету послуг ПП «Абсолют» від 18 вересня 2014 року.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили суд задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з»явилась. Проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі. Просила суд відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем був укладений договір № 2025348 строкового банківського вкладу без поповнення, оформлення в рамках Пакету послуг «Абсолют».

Відповідно до п.1.1 договору вкладу вкладник зобов»язується передати, а банк зобов»язується прийняти грошову суму в розмірі 1 500 000,00 грн. на строк 12 місяців + 1 день зі сплатою процентів по вкладу за ставкою 23% річних. Згідно з п.2.3 договору вкладу датою повернення вкладу сторони визначили 19.08.2015 року.

Відповідно до звіту по депозиту Спекотна пора в валюті UAH № 2025348 відкритому в пакеті послуг ПП Абсолют № 835616 на дату 07.10.2015 р. позивачеві нараховувались відсотки по вкладу відповідно до умов договору за ставкою 23% річних та вимог чинного законодавста за період з 19.09.2014 по 05.06.2015 р.

Відповідно до ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право здійснювати банківську діяльність шляхом надання банківських послуг, в тому числі з нарахуванням процентів по банківським вкладам.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Судом було встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року № 83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 року № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра», згідно з яким з 06.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра».

Пунктом 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

23.04.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» по 05.06.2015 року.

05.06.2015 року виконавчою дирекцією особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №113 про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклади фізичних осіб у Державному ощадному банку України гарантуються державою, а на вклади фізичних осіб у комерційних банках поширюється дія Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», який, зокрема, визначає порядок відшкодування вкладів вкладникам банків-учасників (тимчасових учасників) Фонду.

Статтею 1074 ЦК України визначено, що розпорядження грошовими коштами клієнта на його рахунку може бути обмежено іншими випадками, встановленими законом.

При цьому, позивачка отримала суму коштів в межах гарантованої суми в розмірі 200000,00 грн, що не заперечувалось позивачкою та її представником.

Якщо вклад перевищує гарантовану суму у вкладника залишається право, у разі ліквідації банку, на задоволення таких кредиторських вимог у порядку та черговості, визначених ст.ст. 45, 49, 52 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При цьому, згідно до вимог ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредитори протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідації банку та призначення уповноваженої особи Фонду мають право заявити останній про свої вимоги до банку.

Позивачка скористалася своїм правом на заявлення кредиторських вимог, зокрема, 19.06.2015 року вона звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» із заявою про визнання кредитором.

24.09.2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра», а позивачка визнана кредитором ПАТ «КБ «Надра», кредиторські вимоги включені до четвертої черги на суму 1 416 907,78 грн.

За таких обставин, зважаючи на розпочату процедуру ліквідації банківської установи, уповноважений представник Фонду має діяти в межах положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Черговість задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку, що їх спрямовує уповноважена особа Фонду визначена положеннями ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За захистом своїх порушених прав позивач звернувся до суду 20.08.2015 року, тобто під час дії в ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації, що унеможливлює задоволення її позовних вимог, враховуючи вимоги ст. 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином отримані під час виконання ліквідаційної процедури кошти, спрямовуються у визначеній чинним законодавством черговості і задоволення вимог кредиторів банку поза її межами Законом не передбачено.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом стягнення з відповідача суми вкладу, нарахованих відсотків порушує порядок здійснення ліквідаційної процедури та суперечить положенням Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому вважає за можливе відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 74, 79, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 651, 1060 ЦК України, ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.Д.Усатов