Справа № 344/252/15-ц
Провадження № 2/344/1021/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом до кудли ОСОБА_3 про втрату права на користування жилим приміщенням. Позов мотивувала тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження Івано-Франківського МВК № 196-р від 05.06.1998 року, квартира належить позивачу, ОСОБА_4 дочці, ОСОБА_5 сину, ОСОБА_6 внучці, на праві спільної сумісної власності в рівних долях. ОСОБА_7 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1 після одруження із дочкою ОСОБА_7 (до одруження - ОСОБА_2) ОСОБА_8, був зареєстрований за вказаною адресою з 11.03.1994 року. В листопада 2003 року відповідач змінив прізвище та імя на ОСОБА_2 і 23.11.2003 року отримав паспорт серії СЕ № 251160, виданий Івано-Франківським МВ УМВС України в Івано-Франківський області. З 28.11.2003 і по даний час відповідач зареєстрований під новим прізвищем ОСОБА_2. На початку червня 2014 року від подач пішов із сімї та вибрався із квартири, забравши свої речі та документи. На підставі наведеного просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів наведених в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся за закінченням терміну зберігання. Причину неявки суду не повідомив.

Свідок ОСОБА_9, яка є сестрою позивача, суду пояснила, що часто приходить в гості до сестри, зазначила що жодного разу не бачила відповідача і в квартирі його особистих речей немає. В 2014 році відповідач пішов з квартири позивачки і з того часу там не проживає.

З урахуванням положень ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_2, таким що втратив право користування житловим приміщенням.

Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на житло від 17 липня 1998 року квартира, яка знаходиться за адресою вул. Галицька, 109/66, м. Івано-Франківськ, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4 дочці, ОСОБА_5 сину, ОСОБА_6 внучці в рівних долях (а.с.4).

Відповідач зареєстрований у житловому приміщенні за вказаною вище адресою, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.9-14) та довідкою про склад сімї (а.с.15).

Позивач вказує, що реєстрація у будинку відповідача перешкоджає здійсненню нею прав власника на вільне користування і розпоряджання майном.

Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обовязок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

Відповідач доказів на спростування вимог позивачки суду не надав.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Враховуючи, що квартира № 66 в будинку № 109 на вул. Галицька в м. Івано-Франківську належить позивачу на праві власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач не проживає в квартирі № 66 в будинку № 109 на вул. Галицькій в м. Івано-Франківську, не є членом сімї позивачки, не несе витрати по утриманню житла, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст., 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України, керуючись ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: м. Івано-Франківськ, ГалицькаАДРЕСА_3 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - 243 гривень 60 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 15 квітня 2016 року.

Суддя Бабій О.М.