АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ТЕРРА БАНК» про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 757/30212/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4999/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ТЕРРА БАНК» про стягнення коштів, в якому просив стягнути з відповідача відсотки в розмірі 906,25 грн., спричинені збитки у зв'язку з знеціненням коштів в розмірі 56 950 грн., поштові витрати в розмірі 53,75 грн., моральну шкоду в розмірі 1500 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між сторонами були укладені депозитні договори, однак відповідачем не в повній мірі нараховані відсотки по ним, що призвело до завдання збитків та спричинення моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт послався на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення однобоко на користь банку, не врахував, що банк неналежним чином виконував умови депозитних договорів, до цих пір незаконно користується його коштами, що завдає йому матеріальних та моральних збитків.

Представник відповідача - Миронюк Д.С. у судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив її відхилити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника банку, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що між ПАТ «ТЕРРА БАНК» та ОСОБА_1 16.10.2013 р. було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № ДДЛ-103995:980. Згідно вказаного договору Вкладник розмістив у Банку вклад на суму 13 000 грн.

Між ПАТ «ТЕРРА БАНК» та ОСОБА_1 28.07.2014 р. було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № ДБ-160849:980. Згідно вказаного договору Вкладник розмістив у Банку вклад на суму 3 500 грн.

Між ПАТ «ТЕРРА БАНК» та ОСОБА_1 30.09.2013 р. було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № ДДЛ-101935:980). Згідно вказаного договору Вкладник розмістив у Банку вклад на суму 11 000 грн.

22.12.2014 року грошові кошти в розмірі 27 863,88 гривень та залишок відсотків було перераховано в ПАТ «ПЕРЕХІДНИЙ БАНК «КРИСТАЛБАНК» для виплати

За час дії тимчасової адміністрації ПАТ «ТЕРРА БАНК» було нараховані відсотки в 390,52 грн., 268,98 грн. та 242,33 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції правильно врахував, що на час розгляду справи у банку запроваджено тимчасову адміністрацію та здійснюється процедуру виведення ПАТ «ТЕРРА БАНК» з ринку, а тому усі кошти з банку слід стягувати відповідно до процедури, передбаченої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо незаконності та не обґрунтованості рішення суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

На час розгляду справи в суді першої інстанції у ПАТ «ТЕРРА БАНК» вже запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації банку.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.12.2015 р. продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ТЕРРА БАНК» на один рік по 23.12.2016р.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

На момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банк вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Такий висновок колегії суддів також узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним в ухвалі від 20 січня 2016 року у справі №6-2001ск15, який, відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Крім того, слід зазначити, що у разі порушень законодавства щодо виплати заборгованості в порядку положень Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», особа, чиї права порушень, має право звернутися за захистом свого порушеного права за правилами КАС України.

Так, як роз'яснено пункті 25 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №8 від 20.05.2013р. «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, керуючись вимогами процесуального та матеріального законодавства України, правильно визначився із виниклими правовідносинами та законно відмовив позивачу у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року колегія суддів вважає обґрунтованим та таким, що ухвалене з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, ч.1 п. 1. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді