УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мостової Г.І.,Наумчука М.І.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Українського консорціуму «ЕКОСОРБ», комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», третя особа - Державна реєстраційна служба України, про визнання недійсними додаткових угод до договору, свідоцтва про право власності на квартиру, за зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6, Українського консорціуму «ЕКОСОРБ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав за касаційними скаргами Українського консорціуму «ЕКОСОРБ», ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в інтересах якої діє ОСОБА_10, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08 квітня 2010 року між ним та УК «ЕКОСОРБ» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на об'єкт нерухомості, яким є трикімнатна квартира АДРЕСА_1. Позивач виконав умови договору та сплатив повну вартість об'єкту нерухомості 650 122,00 грн у день укладення зазначеного договору. Проте, після введення будинку в експлуатацію йому не видали документи для оформлення права власності на квартиру. Натомість УК «ЕКОСОРБ» здійснило відчуження спірної квартири на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_14, яким було видано свідоцтво про прав власності на квартиру в рівних частках, та які 13 травня 2013 року подарували спірну квартиру ОСОБА_9

На підставі наведеного та з урахуванням змінених позовних вимог, просив визнати недійсними: додаткову угоду № 1 та додаткову угоду № 2 від 08 серпня 2011 року про внесення змін та доповнень до договору № 1-032-KЛ пайової участі в будівництві житлового будинку від 15 серпня 2005 року, укладеної між УК «ЕКОСОРБ», ОСОБА_7 та ОСОБА_15; свідоцтво про право власності від 27 грудня 2011 року, видане ОСОБА_7 та ОСОБА_15 на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 16 грудня 2012 року № 2119-С/КІ на квартиру АДРЕСА_1; витребувати зазначену квартиру з чужого незаконного володіння ОСОБА_9 на його користь; визнати за ним майнові права на цю квартиру та зобов'язати Державну реєстраційну службу України внести запис в Єдиний державний реєстр права власності на нерухоме майно відомості про належність йому даної квартири на праві власності.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 липня 2014 року рішення Солом'янського районного суду від 11 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про визнання недійсними додаткових угод та свідоцтва про право власності на квартиру скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині судові рішення залишено без змін.

Під час нового розгляду, у жовтні 2014 року ОСОБА_9 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6, УК «ЕКОСОРБ», посилаючись на те, що зазначений вище договір купівлі-продажу майнових прав не відповідає нормам Закону України «Про інвестиційну діяльність», оскільки укладений не з використанням встановлених ст. 4 цього Закону фінансових механізмів, а саме: не через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, недержавні пенсійні фонди, які створені та діють відповідно до законодавства, а також не через випуск безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром виступає одиниця такої нерухомості.

На підставі наведеного просила визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав № КП/МП-КЛ-02 від 08 квітня 2010 року, укладений між ОСОБА_6 та УК «ЕКОСОРБ».

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року, позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано недійсною Додаткову угоду № 1 від 08 серпня 2011 року про внесення змін та доповнень до Договору № 1-032-КЛ пайової участі у будівництві житлового будинку від 15 серпня 2005 року, укладеного між Українським консорціумом «ЕКОСОРБ» та ОСОБА_7 і ОСОБА_8

Визнано недійсною Додаткову угоду № 2 від 08 серпня 2011 року про внесення змін та доповнень до Договору № 1-032-КЛ пайової участі у будівництві житлового будинку від 15 серпня 2005 року, укладеного між Українським консорціумом «ЕКОСОРБ» та ОСОБА_7 і ОСОБА_8

Визнано недійсним Свідоцтво про право власності від 27 грудня 2012 року, видане на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 26 грудня 2012 року за № 2119-С/КІ ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_6, УК «ЕКОСОРБ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав відмовлено.

У касаційних скаргах УК «ЕКОСОРБ», ОСОБА_8, в інтересах якої діє ОСОБА_10, і ОСОБА_7 просять скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення первісного позову та ухвалити у цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_9 порушує питання про скасування судових рішень в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та ухвалення у цій частині нового рішення, яким задовольнити зустрічний позов, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсними Додаткової угоди № 1 та Додаткової угоди №2 від 08 серпня 2011 року про внесення змін та доповнень до Договору № 1-032-КЛ пайової участі у будівництві житлового будинку від 15 серпня 2005 року, укладеного між УК «Екосорб» та ОСОБА_7 і ОСОБА_8, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, що сплативши ще 08 квітня 2010 року повну вартість об'єкта нерухомості на АДРЕСА_1 ОСОБА_6 набув майнові права на спірну квартиру. При цьому УК «Екосорб» не мало право розпоряджатися майновими правами на спірну квартиру без згоди останнього, в тому числі брати зобов'язання передати її у майбутньому на користь відповідачів. Оскільки свідоцтво про право власності видано на квартиру, яка не була предметом договору №1-032-КЛ пайової участі в будівництві житлового будинку від 15 серпня 2005 року, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і в частині визнання вказаного свідоцтва недійсним.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_9 суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оспорюваний договір купівлі- продажу майнових прав відповідає вимогам чинного законодавства України.

Крім того, ОСОБА_9 не була стороною договору купівлі-продажу майнових прав № КП/МП-КЛ-02 від 08 квітня 2010 року.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами, що 08 квітня 2010 року між ОСОБА_6 та УК «Екосроб» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № КП/МП-КЛ-02, за умовами якого позивач купив майнові права на об'єкт нерухомості - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та цього ж дня сплатив повну вартість майнових прав на об'єкт нерухомості, визначену у договорі - 650 122,00 грн.

Розпорядженням Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації № 683 від 09 листопада 2011 року «Про присвоєння поштових адрес новозбудованим житловим будинкам АДРЕСА_1 новозбудованому житловому будинку присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_1.

Відповідно до сертифікату Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві серії КВ № 89 від 13 вересня 2011 року та акту готовності об'єкта до експлуатації від 01 вересня 2011 року житловий будинок по АДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію.

15 серпня 2005 року між УК «Екосорб» та ОСОБА_7, ОСОБА_8 укладено договір № 1-032-КЛ пайової участі в будівництві житлового будинку, об'єктом будівництва за яким було визначено квартиру № 119 , корпус 1, поверх 17 загальною площею 99,4 кв. м. Загальний внесок визначено у розмірі 582 558,55 грн.

01 серпня 2011 року між цими сторонами було укладено додаткову угоду № 1, якою було змінено об'єкт будівництва на квартиру № 4 корпус 4 поверх 3 загальною площею 101,9 кв. м з доплатою 36 250,00 грн за різницю у площі 2,5 кв. м.

08 серпня 2011 року між цими ж сторонами укладено додаткову угоду № 2, якою змінено адресу об'єкта нерухомості на АДРЕСА_1 у м. Києві.

27 грудня 2012 року на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення № 2119-С/КІ від 26 грудня 2012 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було видано свідоцтво про право власності на дану квартиру у рівних частках.

13 травня 2013 року на підставі договору дарування спірна квартира була подарована ОСОБА_9

Згідно зі ст. 656 ЦК України майнові права можуть бути предметом договору купівлі-продажу. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Майнове право є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Аналогічна позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12.

Доводи касаційної скарги УК «ЕКОСОРБ» про те, що позивач не набув майнові права на спірну квартиру, оскільки сторонами не було підписано Акт прийому-передачі майнових прав на квартиру, не приймаються колегією суддів до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.1 Договору купівлі-продажу майнових прав № КП/МП-КЛ-02 від 08 квітня 2010 року передача майнових прав за цим договором здійснюється шляхом підписання Акта. Акт підписується Сторонами не пізніше 60 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем оплати 100 % вартості майнових прав, що визначена у п. 4.2 цього Договору, та введення Об'єкту будівництва в експлуатацію у порядку згідно чинного законодавства України.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що для підписання Акта та отримання інших документів Покупець має з'явитися до Продавця протягом тридцяти днів з моменту отримання відповідного повідомлення.

Згідно п. 5.2.2 Договору продавець зобов'язаний після введення Об'єкту будівництва в експлуатацію та оформлення всіх необхідних документів, протягом 20 робочих днів направити покупцю повідомлення про необхідність з'явитися для підписання Акта. Таке повідомлення має містити дані про адресу приміщення, за якою покупець має з'явитися для підписання Акта.

Таким чином, вірними є висновки судів попередніх інстанцій, що за змістом п. 5.2.2 Договору, після введення Об'єкту будівництва в експлуатацію УК «ЕКОСОРБ» було зобов'язано письмово повідомити ОСОБА_6 про необхідність з'явитися для підписання Акта.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що УК «ЕКОСОРБ» у встановленому Договором порядку та строки повідомив ОСОБА_6 про необхідність підписати Акт прийому-передачі майнових прав на квартиру.

Також, вірним є висновки судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, оскільки ОСОБА_9 не була стороною оспорюваного договору та на момент його укладення її права не порушувались.

Крім того, вірними є висновки суду апеляційної інстанції, що участь фізичної особи в будівництві багатоквартирного будинку з метою набуття права власності на квартиру в ньому не є інвестицією в розумінні Закону України «Про інвестиційну діяльність».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 листопада 2012 року у справі № 6-101цс12.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційних скарг, матеріали справи та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Українського консорціуму «ЕКОСОРБ», ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в інтересах якої діє ОСОБА_10, відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова Г.І. Мостова
М.І. Наумчук