У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

30 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - обслуговуючий кооператив «Івушка», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 8 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у 2002 році ним та відповідачем було організовано обслуговуючий кооператив «Івушка». На виділених земельних ділянках сторони звели будинки для оздоровлення, які є власністю кооперативу. Відповідно до п. 2.9 статуту кооперативу, член кооперативу зобов'язаний дотримуватись статуту кооперативу; не проводити ніяких робіт по влаштуванню електропроводок і встановленню додаткових енергоспоживачів та їх ремонту без участі відповідальної особи за енергогосподарство; не проводити дій, направлених на шкоду кооперативу. Позивач указував на те, що ОСОБА_6 не виконував вказані обов'язки належним чином, у зв'язку з чим 1 лютого 2015 року у будинку, яким володіє відповідач виникла пожежа. У результаті пожежі був пошкоджений і його будинок, а саме: повністю знищено оздоблення фасаду, дах, частково знищені стіни, пошкоджено оздоблення віконних та дверних отворів, частково пошкоджено внутрішнє оздоблення. На потенційно придатних для відновлення конструктивних елементів будівлі, що залишилися після пожежі, присутні сліди горіння та зволоження в результаті гасіння пожежі.

Позивач вважаючи винним у даній пожежі ОСОБА_6, просив стягнути з нього на свою користь 235 974 грн 53 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 8 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 235 974 грн 53 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги апеляційним судом не дотримано.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець у ст. 1166 ЦК України відносить: а) наявність шкоди; б) протиправну поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вину. Перераховані підстави визнають загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси від 14 серпня 2002 року № 453 було зареєстровано обслуговуючий кооператив «Івушка». Відповідно до п. 1.7 статуту (а. с. 30-36) обслуговуючого кооперативу «Івушка», затвердженого загальними зборами членів кооперативу від 31 липня 2009 року, головним завданням кооперативу є оздоровлення членів кооперативу. На виділеній кооперативу земельній ділянці кожен член кооперативу збудував садовий будиночок для відпочинку та оздоровлення. Садові будиночки для оздоровлення збудовані з дерев'яних конструкцій та не є капітальним будівництвом, а тому не підлягають реєстрації.

Позивач ОСОБА_5 з 14 серпня 2002 року є членом обслуговуючого кооперативу «Івушка» та має у користуванні будиночок для оздоровлення та відпочинку під № 16. По сусідству з його будиночком розташований будиночок для оздоровлення та відпочинку члена обслуговуючого кооперативу «Івушка» ОСОБА_6

1 лютого 2015 року у будинку, яким володіє відповідач виникла пожежа, яка поширилася і на належний позивачу будиночок та майно, яке було у ньому.

Відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності від 4 лютого 2015 року загальна вартість збитків, завданих в результаті пожежі ОСОБА_5 становить 235 974 грн 53 коп. (а. с. 3-22).

Апеляційний суд дійшов висновку про належність та допустимість даного експертного дослідження як доказу розміру завданого матеріального збитку.

Встановивши вищезазначені обставини у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про доведеність заявлених ОСОБА_5 позовних вимог щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки відповідач не спростував презумпцію винуватості.

Однак такий висновок апеляційного суду є передчасним і необґрунтованим, оскільки суд покладаючи відповідальність за завдану шкоду на відповідача, не встановив з чиєї вини завдано шкоду, технічний висновок, який був прийнятий у якості доказу не дає категоричних обґрунтувань причин пожежі та які конкретно правила протипожежної безпеки були порушені ОСОБА_6

Крім цього, посилання апеляційного суду на те, що відповідач ОСОБА_6 не забезпечив належну пожежну безпеку будинку, яким він користувався і саме в цьому полягала його протиправна поведінка та між протиправною поведінкою відповідача і завданням шкоди позивачу існує причинний зв'язок, не ґрунтується на матеріалах справи і не відповідає вимогам Закону, оскільки такі спростовуються технічним висновком і відкритим кримінальним провадженням, з яких не вбачається, які конкретно протипожежні норми і правила були порушені відповідачем, в чому полягає сутність цих порушень. Будь-які інші докази, які б підтверджували наявність таких порушень зі сторони відповідача у матеріалах справи відсутні. При цьому апеляційним судом не враховано, що відкрито кримінальне провадження з метою встановлення причин пожежі та винних осіб у цьому.

За таких обставин висновок апеляційного суду про відшкодування шкоди на підставі ст. 1166 ЦК України є передчасним.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 8 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.О. Дьоміна М.В. Демяносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак Головуючий Судді: