АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3203/16 Справа № 205/342/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник К. О. Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі-ПАТ «КБ «Надра») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 27 лютого 2008 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра»), правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 було укладеного кредитний договір №778855/ФЛ, згідно з умовами якого, банк надав останньому кредит у розмірі 63.116 доларів США, зі сплатою 12,89% річних на строк до 12 лютого 2028 року.

Зазначали, що з метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору №778855/ФЛ, 27 лютого 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки №778855/ФЛ-П1.

Посилаючись на те, що всупереч умовам договору про надання кредиту, договору поруки, відповідачі у повному обсязі не виконують свої зобов'язання по поверненню кредиту, не здійснюють чергові погашення, чим порушують взяті на себе зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору та договором поруки, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2013 року утворилась заборгованість в розмірі 554.831 грн., яка складається з наступного: 443.928 грн. 38 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 96.962 грн. 83 коп. - заборгованість по відсоткам; 9.090 грн.63 коп. - пеня; 4.848 грн.15 коп. - штраф, яку просили стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2014 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» задоволені. Вирішено питання відносно судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, просить заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» залишити без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Відповідно ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нормами ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст.525,526,530,629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормами ст.ст.553,554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що 27 лютого 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №778855/ФЛ, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 63.116 доларів США.

Згідно умов договору позичальник зобов'язався сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12,89% річних, з кінцевим терміном повернення до 12 лютого 2028 року (а.с.6-7).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Банк виконав умови кредитного договору надавши грошові кошти.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч.1 ст.546 ЦК України).

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором №778855/ФЛ між банком та відповідачем ОСОБА_3 27 лютого 2016 року було укладено договір поруки №778855/ФЛ-П1.

Відповідно до умов договору поруки відповідач ОСОБА_3 на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати перед ПАТ «КБ «Надра» по борговим зобов'язанням ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору №778855/ФЛ (а.с.4-5).

Через неналежне виконання умов договорів та взятих на себе зобов'язань станом на 31 жовтня 2013 року утворилась заборгованість в розмірі 554.831 грн., яка складається з наступного: 443.928 грн.38 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 96.962 грн.83 коп. - заборгованість по відсоткам; 9.090 грн.63 коп. - пеня; 4.848 грн.15 коп. - штраф.

На адресу відповідачів 29 листопада 2013 були направлені досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором. Однак, на даний час заборгованість не погашена та відповідачі ухиляються від повернення коштів (а.с.15,16).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про невиконання відповідачами умов кредитного договору та договору поруки, а тому обґрунтовано стягнув з них у солідарному порядку, станом на 31 жовтня 2013 року, заборгованість за кредитом, відсотками та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань.

Стосовно позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 4.848 грн.15 коп. на підставі п.5.3 кредитного договору колегія суддів вважає, що рішення в цій частині підлягає скасуванню з відмовою у позові, з огляду на наступне.

Пунктом 5.3 кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником вимог п.4.3, за виключенням п.п.4.3.3;4.3.4 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1 цього договору, за кожен випадок.

Вимагаючи стягнення штрафу за порушення умов кредитного договору банк, посилаючись на п.5.3 договору, зазначає розмір 5% та суму 4.848 грн.15 коп.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що кредитним договором передбачено штраф у розмірі 10% від суми кредиту (п.5.3 кредитно договору), що банк взагалі не надав розрахунку заборгованості цього штрафу та не врахував, що відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції при розгляді даної справи не було досліджено всіх обставин по справі, оскільки ухвалюючи рішення керувався лише доводами позивача про неналежне виконання зобов'язань відповідача за спірним кредитним договором колегія суддів не може прийняти до уваги.

Доводи апеляційної скарги про неотримання суми кредиту спростовується заявою на видачу готівки №NL-1 від 27 лютого 2008 року, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_4 (а.с.4), та тим, що позичальник здійснював погашення кредиту (а.с.8-10).

Доводи стосовно відсутності істотної умови договору також є неспроможними, оскільки спростовуються кредитним договором, з якого вбачається, що сторонами визначена відсоткова ставка на рівні 12,89% (п.1.3.1 кредитного договору).

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Таким чином, заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2014 року в частині стягнення штрафу за кредитним договором у розмірі 4.848 грн.15 коп. підлягає скасуванню з ухваленням у зазначеній частині нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2014 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» штрафу в розмірі 4.848 грн.15 коп. скасувати і в цій частині позову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відмовити. Зменшити розмір заборгованості за кредитним договором №778855/ФЛ від 27 лютого 2008 року з 554.831 грн. до 549.981 грн.84 коп. В іншій частині заочне рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.