14 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЗавгородньоїІ.М., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання дій незаконними, зобовʼязання вчинити дії,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 січня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (далі - ПАТ «Полтаваобленерго») про визнання дій незаконними, зобовʼязання вчинити дії.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що протягом лютого та березня 2015 року служба внутрішньої безпеки ПАТ «Полтаваобленерго» незаконно збирала інформацію про його особисте життя, особисті телефонні розмови. Керівництво товариства безпідставно відмовило йому в ознайомленні із зібраними персональними даними. Вважає, що такі дії порушують вимоги Закону України «Про захист персональних даних».
А тому, з урахуванням уточнень, ОСОБА_4 просив визнати незаконними дії ПАТ «Полтаваобленерго», які полягають у неправомірному зборі та обробці персональних даних позивача, зобовʼязати відповідача надати йому інформацію про його персональні дані, неправомірно зібрані шляхом отримання інформації від ПАТ «МТС Україна» та в результаті допитів працівників юридичної служби підприємства.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ПАТ «Полтаваобленерго» в частині стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, ПАТ «МТС Україна».
Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16 грудня

2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 26 січня 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Полтаваобленерго», працюючи директором з правової роботи. Звільнений 29 жовтня 2015 року за ініціативою адміністрації.

Згідно наказу ПАТ «Полтаваобленерго» від 03 лютого 2015 року за

№ 63 «Про проведення службового розслідування», 03 лютого 2015 року від головного бухгалтера ОСОБА_5 надійшла службова записка про отримання директором з правової роботи ОСОБА_4 послуг міжнародного роумінгу в той час, як згідно з табелем обліку робочого часу робочі дні ним відпрацьовані повністю. З метою перевірки дотримання ним положень наказу від 06 травня 2010 року № 142 «Про встановлення лімітів на користування послугами мобільного зв`язку» та з`ясування обставин користування ним послугою міжнародного роумінгу під час офіційного перебування на робочому місці, наказано директору з захисту активів ОСОБА_6 організувати та забезпечити повне й об`єктивне проведення службового розслідування з вказаного питання (т. 1, а. с. 46).

09 червня 2000 року ВАТ «Полтаваобленерго» та Спільне підприємство «Український мобільний зв'язок» уклали договір про надання послуг мобільного звʼязку № 5.17047/254825 (т. 1, а. с. 118-119).

07 листопада 2003 року ВАТ «Полтаваобленерго», правонаступником якого є ПАТ «Полтаваобленерго», та Спільне підприємство «Український мобільний зв'язок», правонаступником якого є ПАТ «МТС Україна», уклали корпоративну угоду про надання послуг стільникового радіотелефонного звяʼзку № 5.17047/2501 (т. 1, а. с. 120-124).

За умовами вказаного договору та угоди Товариство мало право отримувати в оператора мобільного звʼязку інформацію про послуги, зони покриття території України мережею радіотелефонного звʼязку, рахунки та залишки завдатку (авансу). Загальні умови надання послуг згідно зазначених договорів та угоди визначаються Правилами користування мережами стільникового звязку UMS, які є їх невідємною частиною (т. 1, а. с. 125-130).

Згідно листів ПАТ «Полтаваобленерго» про зміну тарифу для мобільного номера НОМЕР_1 від 19 грудня 2005 року № 04-66/9100, від 15 червня 2006 року № 04-65/4075, від 12 листопада 2007 року

№ 04-65/8453, від 10 лютого 2009 року № 04-66/1219, та листів про заміну SIM-картки та розблокування даного номера від 19 листопада 2009 року

№ 04-66/10372, від 12 травня 2011 року, довідкової інформації про використання послуг, мобільний номер НОМЕР_1 є власністю Товариства та був закріплений за позивачем для використання у виробничих цілях. За обслуговування даного номера Товариство здійснювало щомісячно оплату послуг стільникового звʼязку та переведення даного номера з одного тарифу на інший тариф (т. 1, а. с. 133-138).

Згідно наказів правління ПАТ «Полтаваобленерго» від 01 листопада 2005 року № 402 «Про витрати на послуги мобільного звʼязку», від 06 травня 2010 року № 142 «Про встановлення лімітів на користування послугами мобільного звʼязку» та від 31 січня 2015 року № 59 «Про встановлення лімітів на користування послугами мобільного звʼязку» затверджено перелік працівників підприємства, що забезпечуються номерами корпоративної мережі мобільного звʼязку, послуги звʼязку по яких оплачуються підприємством у повному обсязі або відповідно до встановлених лімітів на виробничі розмови. У переліках працівників, що є додатками до вказаних наказів правління, вказаний позивач ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 147, 153).

На виконання наказу правління ПАТ «Полтаваобленерго» від

03 лютого 2015 року № 63 директор з захисту активів ПАТ «Полтаваобленерго» 06 лютого 2015 року та 26 лютого 2015 року надіслав на адресу оператора мобільного звʼязку ПАТ «МТС Україна» запит про надання детальної інформації про здійсненні дзвінки з мобільного номера НОМЕР_1, в якій вказати країни та терміни перебування в міжнародному роумінгу за період з 01 січня 2014 року по 31 січня 2015 року. Оператор мобільного звʼязку ПАТ «МТС Україна» на вказані запити надав відповіді, в яких вказано країни та тривалість дзвінка (т. 2, а. с. 16-23).

Крім того, службою економічної безпеки підприємства з`ясовувались відомості саме щодо користування ОСОБА_4 послугами роумінгового зв`язку у робочі дні та наявність чи відсутність особи на робочому місці у ці дні, повідомлення жодних особистих даних щодо особи ОСОБА_4 чи членів його родини від працівників ПАТ «Полтаваобленерго» не вимагалось (т. 1, а. с. 163-188).

Відповідно до норм ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про захист персональних даних» цей Закон регулює правові відносини, пов'язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв'язку з обробкою персональних даних. Цей Закон поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.

У статті 2 ст. 1 Закону України «Про захист персональних даних»визначено, що персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Обробкою персональних даних є будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем.

Відповідно до норми ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних»обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб'єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно ст. 11 «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження. Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Відповдіно до ч. ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що збирання вказаної інформації проводилось виключно задля перевірки дотримання директором з правової роботи ОСОБА_4 положень наказу від 06 травня 2010 року № 142 «Про встановлення лімітів на користування послугами мобільного звʼязку», мобільний номер НОМЕР_1 не є особистою власністю ОСОБА_4 Крім того, зазначили, що позивачем не спростовано наданих відповідачем та представником ПАТ «МТС Україна» доказів, які підтверджують, що вищезазначений мобільний номер був закріплений за позивачем саме ПАТ «Полтаваобленерго» для використання у виробничих цілях, а тому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки запитувана ПАТ «Полтаваобленерго» у ПАТ «МТС Україна» інформація про надані послуги по номеру мобільного звʼязку НОМЕР_1 не підпадає під поняття персональних даних особи і не може бути віднесена до конфіденційної інформації про особу, в розумінні положень Закону України «Про захист персональних даних» та Закону України «Про інформацію».

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 січня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16 грудня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 січня

2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання дій незаконними, зобовʼязання вчинити дії залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня О.М. Ситнік