Справа № 383/1280/15-ц
Номер провадження 2/383/39/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого-судді - Бевз О.Ю.,

при секретарі - Могиленко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець в залі судових засідань Бобринецького районного суду цивільну справу №383/1280/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Павлогірківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 Івановичзвернувся до суду з позовом до Павлогірківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування на ? земельної частки (паю) площею 9,62 умовно кадастрових гектарів, що розташована на території Павлогірківської сільської ради, Бобринецького району, Кіровоградської області, право на яку належало його батьку ОСОБА_2, який помер 30.09.2001 року.

В обгрунтування позову зазначає, що на день його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з: права на земельну частку (пай) загальною площею 9,62 умовно кадастрових гектарів, що розташована на території Павлогірківської сільської ради, Бобринецького району, Кіровоградської області, право на яку належало ОСОБА_2, померлого 30.09.2001 року, на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії КР №040237 від 19.09.1996р. 14.06.2013р. ОСОБА_1 звернувся до Калуської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2 - Франківської області з заявою про видачу на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 27.11.2013р. державний нотаріус Калуської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2 - Франківської області ОСОБА_3 відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_2, померлого 30.01.2001р. через наявність інших спадкоємців та виправлень у сертифікаті. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2014 року по справі №383/398/14-ц позовом ОСОБА_1 задоволено визнано за ОСОБА_1 право на 1/2земельної частки (паю) у порядку спадкування загальною площею 9.62 умовно кадастрових гектарів, що розташована на території Павлогірківської сільської ради, Бобринецького району, Кіровоградської області, право на яку належало ОСОБА_2. Вказаним рішенням суду, зокрема, встановлено факти, що ОСОБА_2, помер, після його смерті відкрита спадщина, спадкодавець мав право на земельну частку пай, спадкоємцем є позивач (син) тощо. Крім того позивач зазначає, що матеріали спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 доказів родинних зв'язків, а саме свідоцтва про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не містять. Таким чином, у ОСОБА_5 не виникло право на спадщину після смерті ОСОБА_2, а отже позивач має право й на іншу частину спадкового майна, а саме право на 1/2 земельної частки (паю) у порядку спадкування. В зв'язку з цим ОСОБА_1 звернувся до Калуської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2 - Франківської області з заявою про видачу на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2, на ? земельної частки (паю) у порядку спадкування загальною площею 9,62 умовно кадастрових гектарів, що розташована на території Павлогірківської сільської ради, Бобринецького району, Кіровоградської області, але 21.07.2015р. державний нотаріус Калуської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2 - Франківської області ОСОБА_6 відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії -у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 земельної частки (паю) після смерті ОСОБА_2, померлого 30.01.2001р. через наявність інших спадкоємців, факт родинних відносин, яких не встановлено. Крім того, оригінал сертифіката на земельну частку (пай) серії KP №040237 позивач не зміг представити до нотаріальної контори в зв'язку з тим. що він втрачений. Оскільки позивач позбавлений можливості іншим шляхом довести своє право власності, останній змушений звернутися до суду за захистом свого права.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_7 - ОСОБА_8 не зявився, але надав заяву з проханням розглянути справу без його участі на підставі наявних доказів.

Представник відповідача Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, але надав заяву з проханням розглянути справу без їхньої участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.57 ЦПК доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертиз. При цьому, за змістом ст.ст.58,59 ЦПК ці докази мають бути належними (містити інформацію щодо предмета доказування та стосуватись предмета доказування) та допустимими (отриманими у встановленому законом порядку).

Згідно з ч.ч.3 та 4 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 помер 30.09.2001 року. Що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Позивач по справі є сином ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7), в якому в графі батько значиться ОСОБА_2, в графі мати ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ №179003 (а.с.10) ОСОБА_4 померла 13.10.2013 року.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.05.2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Павлогірківської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування вбачається, що позов , щодо ? частки пай задоволений. Зі змісту самого ж рішення вбачається, що позивач звертаючись до суду та в обґрунтування своїх вимог зазначав, що спадщина, після смерті ОСОБА_2, яка складається із земельної ділянки, після смерті спадкодавця прийняли дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_1, і дане мотивування взято судом до уваги при винесені відповідного рішення, так як стороні позивача достаменно відомий факт подружніх відносин його батьків.

Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.07.2015 року, яка не оскаржувалась, вбачається, що, державний нотаріус ОСОБА_6, вважає, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 30.09.2001 року на ? частину земельної частки (пай), яка розташована на території Палогірківської сільської ради, Бобринецького району на прізвище ОСОБА_2 неможливо, поскільки:

- рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.05.2014 року за ОСОБА_1 визнано право власності на зазначені частку майна, а ? частка земельної частки (пай) - залишена відкритою для спадкоємця за законом дружини спадкодавця ОСОБА_4, яка померла 13 жовтня 2013 року, та вважається такою, що прийняла спадщину, вчинивши дії передбачені ст. 549 ЦК України, 1963 року;

- право на спадкування після смерті ОСОБА_4 переходить до спадкоємців, які відповідно ст. 1268 ЦК України,2003 року, прийняли спадщину, тобто до спадкоємця за заповітом ОСОБА_9 та до ОСОБА_1, як спадкоємця на обовязкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України.

Цією ж постановою розяснено право на її оскарження до суду по місцю знаходження нотаріальної контори протягом 10 днів.

Зі змісту матеріалів справи не вбачається, що сторона позивача не згодна з даною постановою і оскаржувала її зміст.

За клопотанням сторони позивача було витребувано спадкову справу №196, заведену 14 червня 2013 року після смерті ОСОБА_2, померлого 30 вересня 2001 року.

В матеріалах справи наявна довідка, видана Голинською сільською радою, Калуського району, Івано-Франківської області, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2, який помер 30 вересня 2001 року, який проживав та був зареєстрований разом зі своєю дружиною ОСОБА_4. Заповітів від імені ОСОБА_2 Голинською сільрадою не посвідчувалось.

Крім того, за клопотанням сторони позивача з Калуської нотаріальної контори було витребувано спадкову справу №293, яка заведена 23 вересня 2014 року після смерті ОСОБА_4, померлої 13.10.2013 року, зі змісту якої вбачається, що від ОСОБА_10 надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_9 вважає, що спадщина складається із права на ? частку земельної частки, розміром 9,62 га, в КСП Лан, Павлогірківської сільської ради, Кіровоградської області, яку фактично прийняла ОСОБА_4, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_2.

З інформаційного розяснення державного нотаріуса ОСОБА_6 вбачається, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем на обовязкову частку в спадщині, тобто після смерті ОСОБА_4

Тобто, ОСОБА_9 бажає прийняти спадщину на ту ж саму земельну ділянку та ту ж саму частину, а саме ? земельної ділянки, на яку просить визнати право власності позивач ОСОБА_1 Клопотань про залучення ОСОБА_9 у справу від сторони позивача не надходило.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР(далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦКі строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ч.1 ст. 529 Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями 1 черги є в рівних частках, діти дружина та батьки померлого.

Відповідно до ст. 548, 549 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається що спадкоємець її прийняв, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були чоловіком та дружиною не є предметом даного розгляду, в той же час, стороною позивача даний факт не заперечується, а навпаки, останній в рамках іншого судового провадження вказував на цей факт (а.с.15). Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, так як з матеріалів справи, спадкових справ, які були витребувані судом (зокрема, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.12)) вбачається, що ОСОБА_4 є спадкоємицею ОСОБА_2, і даний факт фактично оспорює позивач, так як в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про одруження останніх.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з наданих в судове засідання матеріалів справи, а також матеріалів витребуваних в ході розгляду справи, вбачається, що за позивачем не може бути визнано право на земельну частку (пай) в розмірі 1/2, так як доводи позивача, а саме, що у ОСОБА_5 не виникло право на спадщину після смерті ОСОБА_2, а тому позивач має право й на іншу частину спадкового майна, а саме право на 1/2 земельної частки (паю) у порядку спадкування, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, і на даний час спірна земельна частка (пай) може бути предметом спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_9, і в даному провадженні та в межах позовних вимог, які заявлені стороною позивача, суд не може визнати за останнім право власності на ? земельної частки пай, із підстав зазначених останнім.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 213-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Павлогірківської сільської ради Бобринецького району кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування на ? земельної частки (паю) площею 9,62 умовно кадастрових гектарів, що розташована на території Павлогірківської сільської ради, Бобринецького району, Кіровоградської області, право на яку належало його батьку ОСОБА_2, який помер 30.09.2001 року, на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії КР №040237 від 19.09.1996 року відмовити повністю.

Судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Кіровоградської області, через Бобринецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Ю. Бевз