АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріМішкіній А.В.,
за участю: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмету спору Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на Ѕ частину гаражного боксу в порядку спадкування за законом,

за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмету спору Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на Ѕ частину гаражного боксу в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року у задоволенні позовів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовлено. /а.с. 105-109/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема, не надано відповідної оцінки довідці №26 від 03.06.2015 р., виданої ОК «Автогаражний кооператив «Автолюбитель-5» в якій міститься посилання на рішення ВК Шевченківського району про відведення земельної ділянки для будівництва гаражів від 11.10.1966 р. №1521, також зазначено, що гаражний бокс АДРЕСА_1 побудований господарським способом та введений в експлуатацію в 1989 р. Також зазначила, що суд першої інстанції невірно визначив характер правовідносин, зазначивши, що спір має вирішуватись шляхом прийняття спадкоємців в члени АГК, оскільки її батько був власником спірного гаражного боксу, однак не отримав правовстановлюючого документу на нього, тому вона, як спадкоємець Ѕ його частини звернулась до суду, оскільки у інший спосіб захистити її право неможливо. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог.

№ справи 761/22406/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5729 /2016
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 також подав аналогічну апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Також вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема, не надано відповідної оцінки довідці №26 від 03.06.2015 р., виданої ОК «Автогаражний кооператив «Автолюбитель-5» в якій міститься посилання на рішення ВК Шевченківського району про відведення земельної ділянки для будівництва гаражів від 11.10.1966 р. №1521, також зазначено, що гаражний бокс АДРЕСА_1 побудований господарським способом та введений в експлуатацію в 1989 р. Також зазначив, що суд першої інстанції невірно визначив характер правовідносин, зазначивши, що спір має вирішуватись шляхом прийняття спадкоємців в члени АГК, оскільки його батько був власником спірного гаражного боксу, однак не отримав правовстановлюючого документу на нього, тому він, як спадкоємець Ѕ його частини звернувся до суду, оскільки у інший спосіб захистити його право неможливо. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_9 - батько позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 помер.

З матеріалів спадкової справи № 174/14 щодо майна померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є спадкоємцями за законом після смерті їх батька, а їх матір ОСОБА_10 відмовилась на їх користь в рівних частках від своєї частки спадкового майна.

Державним нотаріусом третьої державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом, а саме на 1/6 частину квартири, 1/2 частину автомобіля та 1/2 частину грошових вкладів. А також державним нотаріусом третьої державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом для ОСОБА_6, а саме на 1/6 частину квартири, 1/2 частину автомобіля та 1/2 частину грошових вкладів.

Згідно з інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації від 29.09.2014 року гаражний бокс АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрований у зв'язку з чим, постановами державного нотаріуса третьої державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частини вказаного гаражного боксу.

Відповідно до довідок АГК «Автолюбитель-5» від 29.10.2014 року та 03.06.2015 року, вбачається, що гаражний бокс АДРЕСА_1 належить ОСОБА_9, сума пайового внеску за гаражний вказаний гаражний бокс в розмірі 100 руб. 00 коп. сплачено у повному обсязі, балансована вартість складає 1005,00 грн., гаражний бокс не проданий, під забороною чи арештом не знаходиться.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 182 ЦК України про те, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом, та з ч. 2 ст. 331 ЦК України про те, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

Встановивши, що на момент смерті спадкодавець право власності на гаражний бокс відповідно до вимог закону не зареєстрував, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що його спадкоємці після його смерті мають право успадкувати його частку та вступити в члени кооперативу.

Доводи апеляційної скарги, щодо того, що батько позивачів був власником гаражного боксу, однак не встиг оформити право власності на нього у зв'язку зі смертю, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки жодних доказів в порядку ст. 60 ЦПК України щодо звернення померлого до відповідних органів щодо реєстрації права власності не надано.

Крім того, слід також зазначити, що ст. 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз'яснень, викладених в узагальненні судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Таким чином, доводи апеляційних скарг щодо неврахування судом першої інстанції довідки ГБК «Автолюбитель-5» щодо сплати повного пайового внеску спадкодавцем та введення гаражного боксу в експлуатацію, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказана довідка не є підтвердження належного оформлення права власності на гаражний бокс.

Крім того, ані ОСОБА_5, ані ОСОБА_6 до правління гаражного кооперативу не звертались щодо прийняття їх у члени кооперативу.

Також слід зазначити, що відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Жоден зі спадкоємців право власності на спірний гараж не оформив, фактично спір між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо спадщини та її часток відсутній.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: