У Х В А Л А

Іменем України

30 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Панька В.Ф.,

суддів Ігнатюка Б.Ю., Мацунича М.В.,

при секретарі Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги вказувала на те, що 23.09.2004 року між нею та ОСОБА_1 - відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №508. Від даного народилися діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через різні погляди на життя виникали постійні непорозуміння та сварки, котрі повторюються неодноразово. Оскільки збереження сімї є неможливим, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений 23.09.2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №508. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 30 жовтня 2015 року позов задоволено. Шлюб укладений 23 вересня 2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції в Закарпатській області зроблено актовий запис №508 розірвано. ОСОБА_1 не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріально та процесуального права. Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Доводи апеляційної скарги апелянта зводяться до твердження того, що: суд першої інстанції ухвалив рішення про розірвання шлюбу поспішно, без урахування положень ст. 111 СК України, натомість позивачка не надала суду доказів, які свідчать про те, що їх із відповідачем подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим, а тимчасовий розлад у сімї, конфлікти між подружжям, викликані випадковими причинами і не є достатніми підставами для розірвання шлюбу. Однак, зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обовязком. З матеріалів справи вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивачка стверджувала, що їх шлюб носить формальний характер і відновлення шлюбних стосунків є неможливим. Як в суді першої інстанції, так і вході апеляційного розгляду позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження сімї є неможливим і вона не згідна на продовження шлюбу з відповідачем, і її право на припинення шлюбу гарантоване ст. 65 СК України. З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Інших доводів, які б мали правове значення для вирішення справи, апеляційна скарга не містить. Враховуючи наведене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України, є підставою для залишення рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення. Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити. 2. Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 жовтня 2015 року по даній справі залишити без змін. 3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: