Справа №752/2759/16-ц
Провадження № 2/752/2690/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.04.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до заяви від 22.02.2016 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову до досягнення сином повноліття.

Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 14 серпня 1998 р. по 21.11.2014 р. перебувала з відповідачем у шлюбі. Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначає позивач, відповідач ухиляється від утримання дитини, хоча не має інших аліментних зобов»язань, має стабільну заробітну плату і не утримує непрацездатних батьків.

В ході розгляду справи позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просила суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, зазначивши, що через конфлікт, який виник між дитиною, батьком та його дружиною, їх спільна з відповідачем дитини вимушена була виїхати з квартири, де до 2016 р. мешкала разом з відповідачем, і проживає разом бабусею. Відповідач не надає кошти на її утримання.

Відповідач в ході розгляду справи заперечив проти викладених позивачем обставин, та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що дитина не проживає з матір»ю, зареєстрована в квартирі, якій він проживає, і мати не несе повністю витрати на її утримання, а тому не може звертатись з даним позовом. Крім того, відповідач зазначив, що на час, коли донька мешкала разом з ним він в повному обсязі ніс витрати на її утримання.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 14 серпня 1998 р. сторони перебували у шлюбі.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 21 листопада 2014 р. шлюб між ними було розірвано.

Від даного шлюбу вони мають доньку- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Як встановлено в ході розгляду справи, після розірвання шлюбу до грудня 2015 року неповнолітня ОСОБА_3 проживала з відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 і знаходилась на його утриманні, що не заперечувалось позивачем.

Зазначені обставини підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які були допитані в ході розгляду справи.

З лютого 2016 р. ОСОБА_3 постійно проживає з бабусею і дідусем та знаходиться частково на їх утриманні.

Мати дитини - ОСОБА_1, надає допомогу на утримання дитини, купуючи їй речі першої необхідності побутового призначення та, надаючи кошти на її харчування. Зазначені кошти ОСОБА_1 передає бабусі - ОСОБА_4, що було підтверджено останньою в ході судового розгляду.

Батько дитини, ОСОБА_2, не надає допомогу на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, починаючи з лютого 2016 р.

Норми чинного сімейного законодавства, наведені судом вище, містять положення про те, що той з батьків, хто проживання окремо, повинен нести витрати на утримання дитини.

Відповідно до роз»яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що з лютого 2016 р. і на час розгляду справи неповнолітня ОСОБА_3 фактично проживає разом з бабусею та дідусем, а не за місцем реєстрації, і частково знаходиться на їх утриманні.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки вона не є належним позивачем у справі.

На підставі ст.88 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у справі в зв»язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з моменту проголошення рішення суду до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.

Суддя: