Справа № 541/2411/15-ц
Номер провадження 2/541/37/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 квітня 2016 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі : головуючого - судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Олешко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ ,-

в с т а н о в и в :

В вересні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, посилаючись на те, що після розірвання їх шлюбу вони не дійдуть згоди про поділ майна набутого в шлюбі.

Користуючись своїми процесуальними правами, в лютому 2016 року позивач уточнив свої позовні вимоги, подавши про це відповідну письмову заяву / а.с. 127 - 129 /, в якій просив визнати спільною сумісною власністю подружжя домоволодіння по АДРЕСА_1, визнати його право на ? частину цього домоволодіння, провести його реальний розподіл по варіанту № 2 будівельно - технічної експертизи, виділити йому в користування земельну ділянку відповідно до частки у спільному будинку, визнати за ним право власності на холодильник і пральну машину. Іншу частину домоволодіння, земельної ділянки та решту майна присудити відповідачу ОСОБА_2, стягнувши з неї на його користь грошову компенсацію в різниці вартості присуджених частин майна та понесені ним судові витрати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 так само, які і його представник - адвокат Куцин В.Ю., який діє на підставі відповідних повноважень / а.с. 20, 16 /, уточнений позов підтримали, просили задовольнити його. З пояснень сторони позивача вбачається, що в період зареєстрованого шлюбу, за спільні кошти, сторони по справі придбали житловий будинок по АДРЕСА_1, зареєструвавши відповідне право за відповідачем, набули інше рухоме майно. Після припинення їх шлюбу в липні 2015 року вони не дійдуть згоди про порядок його поділу. З оголошення в пресі позивачу стало відомо про намір відповідача на свій розсуд розпорядитися житловим будинком.

Відповідач ОСОБА_2 і її представник - адвокат Бобров В.Г. / а.с. 26, 27 /, уточнений позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що спірний житловий будинок хоч і було придбано в період зареєстрованого шлюбу, проте виключно за особисті кошти відповідача. Варіант поділу житлового будинку, запропонований позивачем, не відповідає інтересам їхніх дітей. Земельна ділянка не підлягає поділу, оскільки є власністю відповідача ОСОБА_2, яка приватизувала її. Телевізор, включений до переліку поділу, придбаний позивачем до шлюбу, а відтак не підлягає поділу. На думку сторони відповідача, холодильник і пральна машина не можуть бути присуджені позивачу, оскільки необхідні для обслуговування їхніх дітей.

Заслухавши пояснення сторони позивача і відповідача, дослідивши письмові докази по справі, надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних обгрунтувань.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2005 року. Рішенням Миргородського міського суду Полтавської області від 02 липня 2015 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 припинено шляхом його розірвання. Згаданим судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено ту обставину, що спільно, однією сім'єю вони проживали до березня 2014 року, після чого їх сім'я розпалася. Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дочок 2007 та 2010 років народження, які на даний час проживають із відповідачем ОСОБА_2 / а.с. 12 /.

За приписами ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

14 грудня 2011 року, тобто в період зареєстрованого шлюбу, сторони купили житловий будинок з надвірними побудовами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, оформивши відповідний договір на відповідача ОСОБА_2 / а.с. 9, 56 - 58 /.

Згідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно зі ст. 27 ч. 2 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Під час розгляду справи по суті стороною відповідача ОСОБА_2 суду не надано жодного належного і допустимого доказу того, що куплений житловий будинок і надвірні побудови, придбані виключно за її особисті кошти, а не за кошти подружжя.

З цих підстав зазначений об'єкт нерухомості слід визнати спільною сумісною власністю подружжя.

При розгляді справи по суті, як позивач, так і відповідач визнали ту обставину, що в період їх шлюбу вони придбали холодильник «Атлант»; газову плиту «Веко»; пральну машину «LG»; котел газовий навісний; ванну акрилову.

Відповідно до ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини, визнані сторонами, та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оскільки спірний телевізор «PHILIPS» придбаний у вересні 2005 року, що підтверджується змістом його гарантійного талону / а.с. 111 /, тобто, до реєстрації шлюбу сторін, цей об'єкт слід вилучити із переліку майна подружжя, яке підлягає поділу.

Як встановлено висновком судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи № 950/951/952 від 28.12.2015 року, який суд визнає вірогідним і таким, що узгоджується із сукупністю інших доказів, перевірених і проаналізованих при розгляді справи, дійсна вартість спірного житлового будинку з господарськими спорудами, розташованих в АДРЕСА_1, становить 332382 гривни / а.с. 64 - 92 /.

При визначенні вартості рухомого спірного майна суд виходить із того, що стороною відповідача ОСОБА_2 не надано належних і допустимих доказів, як і б спростовували таку вартість вказану позивачем. Після роз'яснення судом цій стороні відповідно до приписів ч. 4 ст. 10 ЦПК України, права клопотати про призначення відповідної товарознавчої експертизи, таким правом ця сторона не скористалася.

Отже, вартість рухомого майна сторін, з якою погоджується суд, відповідно становить: холодильника «Атлант» - 3500 гривень; газової плити «Веко» - 1400 гривень; пральної машини «LG» - 1700 гривень; котла газового навісного - 9000 гривень; ванни акрилової - 1400 гривень, а всього на суму 17000 гривень

Таким чином, загальна вартість майна подружжя, яке згідно позовних вимог підлягає поділу, становить 349382 гривни.

Оскільки відповідачем ОСОБА_2 зустрічних позовних вимог про поділ іншого майна, набутого в шлюбі, не зазначеного позивачем у його позові, не заявлено, таке майно і зокрема, згадане у її письмових запереченнях проти позову від 03.02.2016 року / а.с. 108 /, не підлягає поділу, враховуючи засади диспозитивності судового розгляду, визначені ст. 11 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ч. 1, ст. 68 ч. 1 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Статтями 70 ч. 1 та 71 ч. 1 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Таким чином, виходячи з положень ст. 70 ч. 1 Сімейного кодексу України, частка позивача та відповідача у спірному нерухомому і рухомому майні в грошовому виразі складає по 174691 гривні.

За висновком судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи № 950/951/952 від 28.12.2015 року, що узгоджується із сукупністю інших доказів по справі, визначено варіанти розподілу житлового будинку і надвірних будівель, розмірів земельної ділянки для користування і обслуговування виділених будівель і споруд з відступом від ідеальних часток співвласників / а.с. 64 - 92 /.

При цьому судом не приймаються до уваги бездоказові заперечення сторони відповідача про невідповідність такого висновку державним будівельним нормам і стандартам. На призначенні додаткової експертизи, чи в іншій експертній установі, ця сторона перед судом не клопотала.

При вирішенні питання про виділення сторонам окремих частин житлового будинку та присудженні конкретного рухомого майна, суд враховує суть заявлених позовних вимог, технічну можливість такого поділу, встановлену висновком відповідної експертизи, інтереси неповнолітніх дітей, яких від шлюбу мають сторони і які проживають з відповідачем ОСОБА_2, стан здоров'я обох сторін, а також їх майновий стан. З огляду на це суд вбачає за можливе задовольнити заявлений позов частково. Різниця у вартості присуджених часток підлягає компенсації у грошовому виразі.

Заперечення позову стороною відповідача ОСОБА_2 в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою при присудженні частини будинку через перебування її у власності цього відповідача не узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 з послідуючими змінами, згідно якої земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою, переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України.

Як слідує зі змісту ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Стороною позивача документально підтверджено судові витрати по оплаті позову судовим збором, на загальну суму 2171,20 гривна / а.с. 1 - 3 /, а також витрати на оплату вартості проведеної судової експертизи на суму 4620 гривень / а.с. 51, 64 - 92 /, що в загальній сумі становить 6791 гривна 20 копійок.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 60, 62, 64, 88, 208, 209, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 67, 68, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст. ст. 316, 319, 355, 356, 367, 377 ЦК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати домоволодіння по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? ідеальної частини житлового будинку і господарських споруд, розташованих по АДРЕСА_1 і виділити йому, по варіанту № 2 висновку судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи № 950/951/952 від 28.12.2015 року, як позначено червоним кольором на плані - додатку до цього висновку: кухню 1 - 1 площею 9,9 м кв.; житлову кімнату 1 - 2 площею 13,4 м кв.; коридор I площею 8,6 м кв.; кладову II площею 2,9 м кв., а всього загальної площі 34,8 м кв. та ? частину газопроводу № 1, що становить 139/250 частин домоволодіння.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? ідеальної частини житлового будинку і господарських споруд, розташованих по АДРЕСА_1 і виділити їй, по варіанту № 2 висновку судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи № 950/951/952 від 28.12.2015 року, як позначено блакитним кольором на плані - додатку до цього висновку: житлову кімнату 1 - 3 площею 13,1 м кв.; житлову кімнату 1 - 4 площею 15,5 м кв., а всього загальної площі 28,6 м кв. та ? частину газопроводу № 1, що становить 111/250 частин домоволодіння.

Зобов'язати кожного із співвласників здійснювати користування горищем виключно над присудженою частиною будинку.

Виходячи із розташування житлового будинку, надвірних споруд, розмірів і конфігурації земельної ділянки, з урахуванням присудженого варіанту поділу житлового будинку, виділити в користування ОСОБА_1 для обслуговування частини житлового будинку ? частину земельної ділянки площею 311,5 м кв. по варіанту № 2 висновку судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи № 950/951/952 від 28.12.2015 року, як позначено червоним кольором на плані - додатку до цього висновку.

Виходячи із розташування житлового будинку, надвірних споруд, розмірів і конфігурації земельної ділянки, з урахуванням присудженого варіанту поділу житлового будинку, виділити в користування ОСОБА_2 для обслуговування частини житлового будинку ? частину земельної ділянки площею 311,5 м кв. по варіанту № 2 висновку судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи № 950/951/952 від 28.12.2015 року, як позначено блакитним кольором на плані - додатку до цього висновку.

Земельну ділянку площею 14 м кв., як позначено червоним штрихуванням на плані - додатку до висновку судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи № 950/951/952 від 28.12.2015 року, по варіанту № 2 залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

В рахунок поділу спільного майна подружжя виділити у власність ОСОБА_1: газову плиту «Веко» вартістю 1400 гривень; ванну акрилову вартістю 1400 гривень, а всього рухомого майна на 2800 гривень.

В рахунок поділу спільного майна подружжя виділити у власність ОСОБА_2: холодильник «Атлант» вартістю 3500 гривень; пральну машину «LG» вартістю 1700 гривень; котел газовий навісний вартістю 9000 гривень, а всього рухомого майна на 14200 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації різниці вартості часток присудженого домоволодіння 18811 (вісімнадцять тисяч вісімсот одинадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації різниці вартості часток присудженого рухомого майна 5700 (п'ять тисяч сімсот) гривень.

В рахунок відшкодування понесених ОСОБА_1 судових витрат по цій справі стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6791 (шість тисяч сімсот дев'яносто одну) гривну 20 копійок.

Шляхом взаємозаліку присуджених сторонам грошових коштів стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 / 18811 гр. - (5700 гр. + 6791,20 гр.) / 6319 (шість тисяч триста дев'ятнадцять) гривень 80 копійок.

Зобов'язати ОСОБА_1 в строк до 01 грудня 2016 року за власні кошти провести такі роботи:

1/ демонтувати перегородку між приміщеннями 1 - 1 та 1 - 2 та влаштувати перегородку таким чином, щоб утворилися приміщення: коридору площею 4,5 м кв.; санвузла площею 3,8 м кв.; житлової кімнати площею 15,0 м кв.;

2/ замурувати дверний отвір з приміщення 1 - 1 в приміщення 1 - 4.

Зобов'язати ОСОБА_2 в строк до 01 грудня 2016 року за власні кошти провести такі роботи:

1/пробити дверний отвір у віконному пройомі з приміщення 1 - 3 на вулицю з подальшою установкою подвійного дверного блоку;

2/облаштувати перегородку в приміщенні 1 - 3 таким чином, щоб утворилися приміщення: кухні площею 4,5 м кв.; санвузла площею 3,8 м кв.;

3/ пробити віконний отвір в зовнішній стіні в приміщенні 1 - 3 з подальшою установкою віконного блоку;

4/ пробити дверний отвір між приміщенням 1 - 4 та приміщенням 1 - 3 з подальшою установкою дверного блоку;

5/ облаштувати окремий вихід на горище;

Зобов'язати ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в строк до 01 грудня 2016 року обладнати у присуджених їм частинах житлового будинку самостійні системи газопостачання, електропостачання, водопостачання та каналізації.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду Чернюк В.Д.