Справа № 755/2647/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суд м. Києва САВЛУК Т.В. вивчивши матеріали заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст.96 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, серед іншого, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості .

Згідно статті 97 Цивільного процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

На виконання вимог ч.6 ст.100 Цивільного процесуального кодексу України, суддею в порядку досудової підготовки справи здійснено запит до Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві, відповідно до наданою інформації:

- ОСОБА_2 по місту Києву зареєстрованою не значиться; - ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

- ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, знята з реєстраційного обліку 27 жовтня 2015 року як померла.

Відповідно до положень ч.6 ст.100 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо за результатами розгляду отриманої судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому сулу, суд повертає стягувачу заяву про видачу судового наказу.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

З огляду на викладене, відсутні підстави для розгляду заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, оскільки боржник зареєстрованим по місту Києву не значиться, що дає підстави суду відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, як це передбачено ч.6 ст.100 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно частини третьої ст.100 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Виходячи зі змісту заяви про видачу судового наказу, заявник Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» пред'явив вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, як солідарних боржників, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла за період з 01 червня 2015 року по 01 грудня 2015 року в розмірі 1287,00 грн., як з'ясовано до відкриття наказного провадження, боржник ОСОБА_4 померла.

Згідно норм цивільного законодавства, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою (ч.1 ст.608 Цивільного кодексу України), тому за наявності встановлених встановлених обставин у заявника виникає право пред'явити вимоги до спадкоємців майна ОСОБА_4 з дотриманням порядку, передбаченого ст.1281 Цивільного кодексу України, що є самостійним предметом доказування, а тому захист заявника - стягувача має здійснюватись у порядку позовного провадження.

Відповідно до ч.2 ст.99 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 96, 97, 99, 100, 101, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Роз'яснюю, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку. (ч.2 ст.101 Цивільного процесуального кодексу України)

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я