Справа № 731/121/16-ц
Провадження №2/731/67/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року суддя Варвинського районного суду Чернігівської області МОЦЬОР О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2016 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якій позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Чернігівська область, с.м.т. Варва, вул. Соколовського, буд. 15, земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0799 га, розташовану за адресою: Чернігівська область, с.м.т. Варва, вул. Соколовського, буд. 15, автомобіль марки ГАЗ 3102, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також визнати за нею право власності на ? вищевказаного майна.

Позивачем в позовній заяві не зазначено ціни позову, а судовий збір сплачено в мінімальному розмірі (551,20 грн.), що не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Позивач пояснює це тим, що відповідач перешкоджає їй користуватися житловим будинком, не пускає в нього, не дозволяє навіть забрати особисті речі і документи, в звязку з чим вона змушена проживати у сина, а тому встановити ціну позову неможливо, а розмір судового збору повинен визначити суддя відповідно до правил статті 80 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1-2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За змістом ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається виходячи з дійсної вартості спірного майна на момент предявлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Право суду на визначення ціни позову зазначено також в ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та в розясненнях, викладених у пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року.

В матеріалах позовної заяви відсутні відомості про площу та будь-які інші характеристики житлового будинку та господарських будівель і споруд, а також інформація про рік випуску та стан транспортного засобу, що унеможливлює визначення навіть середньої ринкової вартості оспорюваного майна.

Крім того, позивач не зазначила, в яку суму вона хоча б орієнтовно оцінює власний будинок, в якому прожила близько 37 років.

За таких обставин суд вважає, що розмір судового збору попередньо слід визначити у максимальному розмірі 6 890 грн. (5 розмірів мінімальної заробітної плати) з наступним повернення переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Отже, зазначена заява повинна бути залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в мінімальному розмірі, тобто в сумі 551 грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Як вбачається з поданих до суду документів, до позовної заяви не додано квитанції про сплату судового збору у попередньо визначеному судом розмірі, а саме: 6 890 (шість тисяч вісімсот девяносто) гривень, що перешкоджає суду прийняти позов до розгляду.

Вважаю, що доцільно встановити позивачеві позивачу строк для усунення зазначеного недоліку.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 119, 120, 293, 294 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Зазначений в ухвалі недолік має бути усунено позивачем протягом 5-ти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Розяснити ОСОБА_1, що у випадку невиконання ним вимог ухвали, позовна заява на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Моцьор О.В.