РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16637/15-ц

пр. № 2/759/936/16

06 квітня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді : Т.О. Величко,

при секретарі: А.В. Самайда

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія ВУСО», Третя особа: ПАТ «УКРГАЗБАНК» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду посилаючись на те, що 16.03.2015 року за адресою м. Київ пр. Артема,91 сталося ДТП, в якому пошкоджено транспортний засіб JAC J5 д.н.з.НОМЕР_1, що на момент ДТП знаходився під керуванням водія ОСОБА_2 Позивач вказувала, що вказаний транспортний засіб нею було придбано у кредит, одночасно з отриманням кредиту застрахований на користь третьої особи ПАТ «УКРГАЗБАНК» у відповідача ПАТ «Страхова компания ВУСО», договір добровільного страхування наземного транспорту №1-01 від 17.10.2014 року. Страхова сума складає 189 900 грн.00 коп. Позивач вказує,що винним у ДТП визнано гр.. ОСОБА_3 Позивач вказує що відповідачем було відмовлено їй та вигодонабувачу ПАТ «УКРГАЗБАНК» у виплаті страхового відшкодування на підставі п.17.1.2 договору страхування, у зв»язку з тим, що нібито під час ДТП автомобіль використовувався в якості таксі, що підтверджено документально. Позивач вказує, що ні вона ні водій ОСОБА_4 не зареєстровані приватними підприємцями, що надають послуги таксі, не є працівниками та не отримували винагороди від юридичних осіб, що надають послуги таксі. Вказувала, що належний автомобіль не має маркувань та знаків таксі, не має відповідної відмітки у технічному паспорті. Вказувала, що у відповідності до п.17.1.13, 17.1.14 договору страхування, страховим має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо у період дії договору транспортний засіб використовувався у якості таксі, якщо згідно із фотографіям, свідченням свідків або даних результатів огляду транспортного засобу, проведеного представниками компетентних органів або представниками страховика, мала місце хоч би одна з характерних ознак таксі визначена п.17.1.14 договору. Позивач вважає, що відмова у виплаті страхового відшкодування суперечить умовам страхового договору, збільшує її заборгованість за кредитним договором, а тому просить суд позов задовольнити та визнати відмову ПАТ «Страхова компания ВУСО», здійснити страхову виплату за договором добровільного страхування наземного транспорту №1-01 від 17.10.2014 року - неправомірною.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, на підставі поданих доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог та просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечувала, подала письмові заперечення проти позову ( а.с.22-26) вказувала, що дійсно між ПАТ«Страхова компания ВУСО» та ОСОБА_1 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №1-01 від 17.10.2014 року, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (вигодо набувача), що не суперечить чинному законодавству України, пов»язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки JAC J5 д.н.з.НОМЕР_1. Відповідач вказує, що в момент ДТП в автомобілі НОМЕР_2 знаходився пасажир ОСОБА_5,представником ПрАТ «СК «ВУСО» було відібрано її пояснення, в яких пасажир повідомила, що через Інтернет замовила таксі (сайт htth://ukion.com.ua) на її телефон прийшло повідомлення, що буде подано автомобіль марки JAC J5,сірого кольору, д.н.з.НОМЕР_1. В своїх поясненнях пасажир називає ОСОБА_4 «водієм таксі», також вважає що переведення здійснювалось за плату та за посередництвом служби таксі,в повідомленні зазначено тариф 70 грн, дистанцію 11.3 км та телефонний номер диспетчера. Вказувала, що зазначена інформація підтверджується поясненнями ОСОБА_6 відібраними 20.03.2015 року та фотографією телефону пасажира з смс -повідомленям про подачу автомобіля таксі. Відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами, посилаючись на п.17.1.14 Договору, за умовами якого ТЗ вважається таким, що використовується як таксі, якщо згідно фотографіям, свідченням свідків або даних результату огляду ТЗ проведеного представниками компетентних органів або представниками Страховика, мало хоч би одну з характерних ознак таксі, зокрема, в тому числі, ТЗ перебуває на інформаційному забезпеченні в службі таксі,ТЗ використовується для надання послу з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку за плату. Вказувала, що під час дії договору позивач не зверталася до Страховика з ініціативою про внесення змін або доповнень до чинного Договору або про його розірвання, також не повідомляла про зміну умов експлуатації ТЗ. Вказувала, що у відповідності до п. 17.1.8 Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо на момент прийняття рішення про виплату страхового відшкодування встановлено, що Страхувальник повідомив Страховику свідомо недостовірні дані про предмет цього договору страхування або про обставини, які істотно впливають на розмір страхового ризику, або своєчасно не повідомив про виникнення таких обставин. А тому враховуючи, що використання ТЗ в якості таксі є обставиною, що істотно впливає на розмір страхового ризику, значно збільшує його, при цьому Страхувальником не було повідомлено Страховика про такі особливості експлуатації ТЗ, Страховик відповідно до умов договору мав право відмовити у виплаті страхового відшкодування.

Третя особа: ПАТ «УКРГАЗБАНК» виступав на боці позивача, та повідомив, що є вигодонабувачем, а ому зацікавлений у виплаті страхового відшкодування.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповіднодо ст 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав своїх вимог або заперечень, крім випадів встановених цим кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відпоідно до п. 6 ч. ст. 119 ЦПК України передбачає, що позовна заява має містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням цих вимог не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Позивач у справі не подав суду та не повідомив про підстави звільнення від доказування у порядку ст. 61 ЦПК України, не заявив до суду клопотання про витребування доказів або про забезпечення доказів, на підтвердження кожної обставини згідно заявлених позовних вимог, а також щодо спростування тверджень відповідача, що автомобіль НОМЕР_2 не використовувався позивачем та водієм ОСОБА_4 ТЗ перебуває на інформаційному забезпеченні в службі таксі,ТЗ використовується для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку за плату через сайт (сайт htth://ukion.com.ua). Також не спростували пояснення пасажира ОСОБА_5, які було відібрано представником ПрАТ «СК «ВУСО»,в яких пасажир повідомила, що через Інтернет замовила таксі (сайт htth://ukion.com.ua) на її телефон прийшло повідомлення, що буде подано автомобіль марки JAC J5,сірого кольору, д.н.з.НОМЕР_1.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»активному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає і рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийняття.

А тому суд на підставі доказів наданих до матеріалів справи сторонами у справі в обґрунтування позовних вимог, заперечень проти позову, керуючись ст. 212 ЦПК України вважає що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами обставини на які посилається як на підставу позовних вимог, натомість відповідачем доказами в обґрунтування заперечень проти позову спростовано доводи позивача.

Судові витрати у порядку ст.88 ЦПК України не підлягають відшкодуванню

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 212-218,294 ЦПК України, Закону України «Про страхування»суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з часу його проголошення, а у разі відсутності осіб, які брали участь у справі, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення цього суду.

Суддя: Т.О. Величко