Cправа № 563/251/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2016

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді Кулика Є.В.

при секретарі Федичканич В.Ю.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за розпискою, -

в с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики. В обгрунтування позову позивач вказує, 02 листопада 2015 року за договором позики коштів, передала позичальнику, ОСОБА_4 (відповідачу) у власність 3 500 (доларів США), що еквівалентно на день подачі досуду позовної заяви за курсом НБУ - 94 815 гривень. Факт отримання коштів підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником під час укладення договору позики. Згідно договору позики коштів позичальник (відповідач) зобов'язаний повернути позику позивачу до 01 березня 2016 року. Зазначає, що ОСОБА_4 борг не повернув і на прохання про добровільне повернення боргу не реагує. На підставі викладеного ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_4 загальну суму боргу в сумі 94 815 гривень та судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд задоволити його в повному розмірі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, хоча вказав, що довіритель ОСОБА_4 не заперечував, що вказану розписку писав та отримав кошти від ОСОБА_3 На підтвердження своєї позиції зазначив, що розписка як документ, що підтверджує має містити умови отримання позичальником певної грошової суми. Також вказав, що з розписки не вбачається, що ОСОБА_4 отримав зазначені кошти у розмірі 3 500 (доларів США), розписка не містить місця передачі коштів та свідків вчинення такої дії. При цьому також посилався на те, що позивач не звертався до відповідача з вимогою повернути борг. Посилаючись на дані підстави просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Зазлухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 02 листопада 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, предметом якого було передавання у власність 3 500 (доларів США), що еквівалентно на день подачі до суду позовної заяви за курсом НБУ - 94 815 гривень.Факт отримання грошей підтверджується розпискою власноручно написаною ОСОБА_4 від 02 листопада 2015 року. ОСОБА_4 зобов'язався повернути зазначені кошти до 01 березня 2016 року, однак вказаний борг не сплатив.

Посилання представника відповідача на те, що розписка як документ, що підтверджує має містити умови отримання позичальником певної грошової суми та доводи про те, що із даної розписки не вбачається жодних домовленостей чи умов щодо отримання відповідачем коштів в розмірі 3 500 (доларів США) у борг від відповідача, суд не бере до уваги, оскільки твердження представника відповідача спростовуються правовою позицією Верховного суду України від 18 вересня 2013 року по справі № 6-63цс13, де вказано, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором лише права.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Своїх зобов'язань відповідач не виконав, отже підстави для стягнення з ОСОБА_4 загальної суми позики наявні. Сума основного боргу складає за офіційним курсом НБУ на момент розгляду справи 94 815( дев'яносто чотири тисячі вісмсот п'ятнадцять) гривень.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які підлягають до стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60-64, 82, 88, 174, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 1046, 1047, 1052 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 3 500 (доларів США), що складає відповідно до курсу НБУ - 94 815(дев'яносто чотири тисячі вісмсот п'ятнадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати в розмірі 948 (дев'ятсот сорок вісім) гривень 15 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 29.03.2016 року.

Суддя Є.В. Кулик