У Х В А Л А

31 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2015 року та рішення Володарського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» до ОСОБА_4 про визнання договору оренди землі поновленим та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2015 року, відмовлено в задоволенні позову ТОВ «ФК ЛТД».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року касаційну скаргу ТОВ «ФК ЛТД» відхилено, рішення Володарського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2015 року залишено без змін.

18 березня 2016 року ТОВ «ФК ЛТД» звернулося із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2015 року та рішення Володарського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах цих норм матеріального права.

У підтвердження підстав подання заяви про перегляд заявник надав ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року і 3 лютого 2016 року та постанову Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне неоднакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відхиляючи касаційну скаргу ТОВ «ФК ЛТД», суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій, які встановивши, що орендар відповідно до умов укладеного договору оренди в установлений строк не скористався переважним правом на укладення цього договору на новий строк; не набув права на поновлення договору оренди, оскільки користувався орендованою земельною ділянкою після закінчення строку дії договору на підставі недійсної додаткової угоди; ОСОБА_4 належним чином повідомила орендаря про відмову в поновленні договору оренди землі на новий строк, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року і 3 лютого 2016 року суд касаційної інстанції скасував судові рішення судів попередніх інстанцій і направив справи на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, зокрема суд не перевірив доводів сторін про наявність підстави, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», щодо поновлення договорів оренди землі, не звернув увагу на те, що орендодавець не надіслав у передбачений законом строк на адресу орендаря листа-повідомлення про заперечення щодо поновлення договору оренди землі.

Порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Крім того, відсутні й підстави для перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року у зв'язку з її невідповідністю висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року, оскільки судове рішення, про перегляд якого подано заяву, не суперечить цьому висновку.

За таких обставин вважати заяву ТОВ «ФК ЛТД» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» до ОСОБА_4 про визнання договору оренди землі поновленим та зобов'язання вчинити дії за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

А.Г. Ярема