Справа №173/325/16-ц
Провадження №2/173/324/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13 серпня 2011 року між позивачем та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. У шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився син - ОСОБА_3. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини на утримання позивача. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та отримує державну допомогу у розмірі 860 грн., яких не вистачає на утримання дитини та її утримання. Відповідач отримує заробітну плату, а тому має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини. На підставі вищевикладеного позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від його доходів, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі ? частки від усіх видів доходів, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їхньої участі. Позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги, відповідач позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповіді до них правовідносини.

13 серпня 2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5).

Подружжя має спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6).

Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Пушкарівської сільської ради від 25 лютого 2016 року (а.с.8).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв'язку з чим, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі не менше ніж неоподаткований мінімум доходів громадян, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дні пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 1 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 3 ст. 77 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти сплачуються щомісячно. Згідно з ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Судом встановлено та сторони не заперечували, що дитина проживає разом з матір'ю (позивачем), відповідач визнав свій обов'язок щодо утримання дружини до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання. Разом з тим необґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі не менше ніж неоподаткований мінімум доходів громадян, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 77, 79, 80, 180-182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін.н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ін..н. НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3) аліменти на дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 25 лютого 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін.н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ін..н. НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3) аліменти на її утримання у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), починаючи стягнення з 25 лютого 2016 року до досягнення дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін.н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Сторони мають право оскаржити рішення суду до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко