Ухвала

іменем україни

30 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ФаловськоїІ.М., Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на автомобіль, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він надав ОСОБА_5 кошти на придбання автомобіля марки «Рено Кенго», яка зареєструвала його на своє ім'я, оскільки позивач знаходився за межами України. Коли позивач повернувся до України, то запропонував переоформити автомобіль на його ім'я, проте відповідач відмовилась. Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просив визнати за ним право власності на автомобіль «Рено Кенго», р.н. НОМЕР_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 01 грудня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням нормпроцесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що у травні 2010 року був придбаний автомобіль «Рено Кенго», р.н. НОМЕР_1, який зареєстрований на відповідача.

В матеріалах справах міститься заява АТ Португальський комерційний банк від 02 березня 2015 року з інформацією про перерахування ОСОБА_4 у період з 05 листопада 2007 року по 08 вересня 2012 року грошових коштів фізичним особам, в тому числі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а. с. 45), проте дана інформація не підтверджує факту перерахування грошових коштів саме для придбання автомобіля.

Позивачем також не доведено, що надіслані кошти були витрачені на придбання спірного автомобіля.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами заявлених вимог.

Місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову. Крім того, апеляційний суд перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова