Справа № 352/1302/14-ц
Провадження № 2/352/15/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Дузінкевича І.М.

секретаря Кукули О.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, третя особа: комісія з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення, -

в с т а н о в и в :

Позивач 12.06.2014р. звернувся в суд з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він згідно договорів купівлі-продажу №2109 від 06.12.2008р. та №2111 від 06.12.2008р. являється одноосібним власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Тисмениця по вул. Кокорна, 45 Івано-Франківської області, а також земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на вул. Кокорна, 45 в м. Тисмениця. На даний час у його будинку проживають відповідачі ОСОБА_4, 1938р.н., ОСОБА_5, 1972р.н., ОСОБА_6, 1990р.н., ОСОБА_7, 1988р.н., ОСОБА_8, 2007р.н., ОСОБА_9,1971р.н., ОСОБА_10, 1973р.н., ОСОБА_11, 1972р.н., ОСОБА_12, 2004р.н., ОСОБА_13,1990р.н., ОСОБА_14,1993р.н., ОСОБА_15, 2010р.н., ОСОБА_16, 1983р.н. Договір найму з останніми він не укладав, відповідачі є для нього сторонніми особами. Він неодноразово вимагав звільнити належний йому будинок, однак відповідачі не бажають виселятися. Придбаний будинок необхідний йому для проживання із своєю сім»єю. Вважає, що даний факт порушує його право як власника вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном. Просив усунути перешкоди в користуванні належним йому будинковолодінням, шляхом виселення відповідачів без надання іншого житла та стягнути судовий збір.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, просили виселити відповідачів з житлового будинку по вул. Кокорна, 45 в м. Тисмениця, оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу у будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав. Крім того, позивач пояснив, що будинок придбав особисто для себе, оскільки житлом не забезпечений, однак відповідачі самовільно вселились в даний будинок, незважаючи на те, що жодного відношення до цього будинку вони не мають. Будинок він придбав у ОСОБА_17

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 в судове засідання не з»явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, від них не надійшло повідомлення про причини неявки.

Представник третьої особи- комісії з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА у судовому засіданні заперечила проти виселення неповнолітніх дітей, пояснила, що останні проживають з батьками, які у спірному житловому будинку не зареєстровані. Місце реєстрації відповідачів їй не відоме.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі-продажу від 06.12.2008р. №2109, №2111 належить на праві приватної власності будинковолодіння №45 по вул. Кокорна в м. Тисмениця Івано-Франківської області, та земельна ділянка, на якій розташоване дане будинковолодіння(т.1, а.с. 6-7). Однак поселитися в будинок останній не має змоги, оскільки там проживають без реєстрації відповідачі ОСОБА_4, 1938р.н., ОСОБА_5, 1972р.н., ОСОБА_6, 1990р.н., ОСОБА_7, 1988р.н., ОСОБА_8, 2007р.н., ОСОБА_9,1971р.н., ОСОБА_10, 1973р.н., ОСОБА_11, 1972р.н., ОСОБА_12, 2004р.н., ОСОБА_13,1990р.н., ОСОБА_14,1993р.н., ОСОБА_15, 2010р.н., ОСОБА_16, 1983р.н. Дане житло необхідне позивачу для проживання, оскільки останній зареєстрований та проживає зі своєю сім»єю у будинку батька ОСОБА_18 в м. Івано-Франківську, де проживають крім нього ще дев»ять осіб.(т.1, а.с.171-175).

Як вбачається із довідки Тисменицького РС Управління державної міграційної служби відповідачі: ОСОБА_4 значиться знятим з реєстраційного обліку з м. Тисмениця, вул. Кокорна, 45 в м. Тлумач з 22.04.2008 р., ОСОБА_5 значиться знятим з реєстраційного обліку з с. Пшеничники в м. Тисмениця з 13.04.2013 р., ОСОБА_7 значиться зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 22.10.2008р., ОСОБА_9 значиться знятою з реєстраційного обліку з м. Тисмениця, вул. Святого Яна,45 в м. Івано-Франківськ з 24.05.2000 р., ОСОБА_13 значиться знятим з реєстраційного обліку з м. Тисмениця з 2008 р., ОСОБА_14 значиться зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.12.2009 р., ОСОБА_11 значиться знятим з реєстраційного обліку з м. Тисмениця з 18.09.2008р. Згідно копії паспорта відповідачка ОСОБА_10 знята з реєстраційного обліку з м. Тисмениця, вул. Святого Яна,45 з 22.04.2008 р. Щодо відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 по обліках Тисменицького РС УДМС у реєстрації чи знятті з реєстраційного обліку не значаться.

Крім того, як ствердив у судовому засіданні позивач, укладаючи договір купівлі-продажу 06.12.2008 р. з продавцем ОСОБА_17, у спірному будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав, відповідачі для нього є сторонніми людьми.

У відповідності до ст. 177 ч.4 СК України необхідний дозвіл органу опіки і піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, які б гарантувала збереження права на житло для дитини.

Як пояснила у судовому засіданні представник комісії з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА за таким дозволом до комісії ніхто не звертався.

Згідно довідки виконкому Тисменицької міської ради від 22.04.2008 року, яка видана ОСОБА_17, остання є власником житлового будинку в м. Тисмениця, вул. Кокорна, 45, і по даній адресі ніхто не зареєстрований.(т.1, а.с.32).

Відповідно до п. 4 та п. 12 вищезазначеного договору купівлі-продажу продавець свідчить, що згадане будинковолодіння до цього часу нікому іншому не продане, не подароване, не заставлене в спорі і під арештом(забороною) в т.ч. під податковою заставою не перебуває, судового спору щодо нього, а також прав у третіх осіб як в межах, так і за межами України не має, як внесок до статутного фонду інших юридичних осіб не внесене. Продавець повідомляє покупця про те, що членів сім»ї, які б мали право на особистий сервітут(право на користування житловим приміщенням після продажу), встановлений ст. 405 ЦК України не має.

Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угод.

Таким чином відповідачі, в тому числі і неповнолітні діти у житловому будинку, належному позивачу не значаться зареєстрованими, та останній не надавав згоди на їх вселення у вказаний житловий будинок, а тому такі дії з боку відповідачів порушують права позивача як власника будинку, створюють перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а також позбавляють позивача реалізувати своє право на житло.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, оскільки під час судового розгляду було доведено, що відповідачі не є співвласниками спірного житла, проживають в спірному житловому будинку без належних правових підстав, внаслідок чого порушується право власності позивача, з метою поновлення якого слід виселити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 з житлового будинку по вул. Кокорна, 45 в м. Тисмениця Івано-Франківської області без надання іншого житлового приміщення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 150, 157 ЖК України, керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 з житлового будинку по вул. Кокорна, 45 в м. Тисмениця Івано-Франківської області без надання іншого житлового приміщення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий І.М.Дузінкевич