Справа № 487/1396/16-ц
Провадження № 2-о/487/54/16
УХВАЛА

23.03.2016 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Громадська організація Миколаївське обласне товаристов поляків, про встановлення факту належності актового запису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт належності актового запису №9 у «Листі імен осіб народжених в 1926 році та раніше в с. Гузелі Лісківького повіту ОСОБА_2» Zeglin Pazia ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (Zeglin Pelagia Anidreya) ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначену заяву необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст. 257 ЦПК усі справи за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в судах за місцем проживання заявника.

Заявник зазначає, що він зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, а фактично проживає АДРЕСА_1, про що надає ксерокопію договору оренди житла, який не може вважатися належним документом, що свідчить про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) заявника за вказаною адресою в розумінні «Порядку

реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затвердженого наказом МВС України 22.11.202 р. №1077, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 р. за №2109/22421.

Вирішуючи питання щодо прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує цей факт, якими доказами цей факт підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для усунення недоліків.

Відповідно до ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить встановити факт належності документу, власником якого він не є, з метою офрмлення «Зеленої карти поляка», оскільки має польське коріння та намір мігрувати на постійне проживання до ОСОБА_2, тому йому потрібно підтвердити приналежність до польської національності. Проте в законодавстві України відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи.

Крім того, заявник не подав заяву з доказами того, що цей документ належав ОСОБА_3, і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. Адже при розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

До заяви додані неякісни ксерокопії тексту, викладеного іноземною мовою, що унеможливлює ознайомлення з її змістом.

За таких обставин вважаю необхідним застосувати вимоги ч. 1 ст. 121 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п*яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частиною 2 ст. 121 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Громадська організація Миколаївське обласне товаристов поляків, про встановлення факту належності актового запису залишити без руху.

Запропонувати заявнику виправити недоліки заяви, визначені в ухвалі, в термін, який не може перевищувати п*яти днів з дня отримання позивачем ухвали, та роз*яснити, що в разі неусунення недоліків в зазначений термін, заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Карташева