АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2327 /2016 Головуючий у 1-й інстанції - Бобровник О.В.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року позов Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, яка утворилась за період з 01.04.2012 року по 01.07.2013 року в сумі 6443,70 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги .

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач не своєчасно вносить плату за спожиті житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим за період з 01. 04. 2012 року по 01. 07. 2013 року утворився борг в сумі 6443,70 грн. який позивач просив стягнути з відповідача.

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» є балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується копією Акту приймання-передачі житлового комплексу по АДРЕСА_1 на баланс від 01. 03. 2010 року.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності (а.с 14).

Відповідач несвоєчасно вносить плату за спожиті житлово-комунальні послуги, у зв'язку чим за період з 01. 04. 2012 року по 01. 07. 2013 року утворився борг в сумі 6443 грн.70 коп.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води, водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим місяцем.

Відповідно до п. 2.5 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року №529 послуги надаються відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг.

Нарахування за послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, нарахування за надання послуг централізованого опалення, постачання гарячої і холодної води та водовідведення здійснюється на підставі тарифів, затверджених розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Судом встановлено, що відповідач отримував від виконавця житлово-комунальні послуги та відповідно зобов'язаний був сплачувати кошти за користування ними, тобто фактично відповідач знаходився у договірних відносинах із виконавцем.

Судом встановлено, що відповідачем несвоєчасно вноситься плата за спожиті житлово-комунальні послуги,у зв'язку з чим за період з 01. 04. 2012 року по 01. 07. 2013 року утворився борг в сумі 6443 грн. 70 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду, що позивач довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог, а тому дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неповно з'ясовано обставини справи, та на те, що відповідач жодних послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території як споживач від ОСББ «Волинь» фактично не одержувала, договору про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території позивач із відповідачем не укладав, пропозиції щодо укладення такого договору позивач не робив, колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального та поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08 квітня 2013 року у справі за позовом ОСББ «Волинь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Волинь» про стягнення безпідставно одержаних коштів, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 липня 2013 року встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 було направлено ОСББ «Волинь» пропозицію укласти договір відносин власника квартири АДРЕСА_1 та управителя від 03 лютого 2011 року.

Проте вказана пропозиція не була прийнята відповідачем із-за невідповідності умовам типового договору відносинам власників житлових і нежитлових приміщень та управителя, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 27.08.2003 року № 141.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в разі ненадання послуг - споживач має право на зменшення розміру плати в порядку, визначеному договором або законодавством.

Проте, претензій від ОСОБА_1 про ненадання послуг в повному обсязі до позивача не надходило.

Відповідач зверталась до ОСББ «Волинь» з претензіями щодо окремих послуг, але самі претензії не стосуються періоду позовних вимог.

Крім того, порядок здійснення перерахунку плати за фактично надані послуги та визначені законом підстави для такого перерахунку встановлені в пункті 5 Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 09.03.2011 року № 307.

За здійсненням перерахунку плати за фактично надані послуги відповідач ні до позивача, ні до суду не зверталась, що вірно встановлено судом першої інстанції та не оспорюється сторонами.

Також судом встановлено та не оспорюється відповідачем, що за період з 01.04. 2012 року по 01.07. 2013 року відповідач жодних платежів за спожиті житлово-комунальні послуги не вносила.

Доводи апеляційної скарги про те що факт існування розпорядження Київської міської державної адміністрації від 30.11.2009 року № 1334 не є підставою для його застосування, та розпорядження є не чинним, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки розпорядження Київської міської державної адміністрації від 30 листопада 2009 року № 1334, яким було погоджено тариф на обслуговування будинку та прибудинкової території по будинку АДРЕСА_1 на час ухвалення оскаржуваного рішення суду є чинним.

Більш того, представник відповідача у даній справі ОСОБА_2 разом із мешканцями будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та, будучи їх представником, звертались до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - ОСББ «Волинь» про визнання нечинним рішення відповідача у справі, в якому просили визнати нечинним з моменту прийняття розпорядження відповідача від 30.11.2009 року № 1334 «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для ОСББ «Волинь».

Ухвалою Київської апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2013 року ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 липня 2013 року про залишення позову без розгляду у зв'язку із пропуском шестимісячного строку звернення до суду залишено без змін.

Також колегія суддів зазначає, що позивач вже звертався до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 боргу за житлово-комунальні послуги за період до квітня 2012 року.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва позовні вимоги ОСББ «Волинь» було задоволено повністю.

Рішення набрало законної сили.

Копії рішень судів наявні у матеріалах справи та досліджені судом.

Обставини, встановлені судовим рішенням у справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що згідно відповіді Департаменту економіки та інвестицій Київської міської державної адміністрації від 19.04.2013 року № 050/21-3656 «… будинкові засоби обміну теплової енергії повинні обліковувати теплову енергію, спожиту будинком лише на опалення» (а.с.183, т. 1).

Тобто, доводи відповідача про невірне нарахування плати за опалення спростовуються не тільки доказами, які вже були встановлені рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08 квітня 2013 року у справі за позовом ОСББ «Волинь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Волинь» про стягнення безпідставно одержаних коштів, а також відповідями Департаменту економіки та інвестицій Київської міської державної адміністрації.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення суду.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді