АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/937/16 Справа № 209/7018/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Багбая Є. Д. Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Григорченка Е.І.

за участю секретаря - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра» про стягнення заборгованості із спадкоємців боржника,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ПАТ «КБ «Надра» про стягнення заборгованості із спадкоємців боржника - задоволені.

Стягнуто на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_6 та ОСОБА_4, як із спадкоємців, в рівних частках, за законом першої черги, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8, борг в розмірі 629123 грн..

Стягнуто на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_6, ОСОБА_4 понесені нею судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2009, 70 грн. з кожного.

Стягнуто на користь держави з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 1218 грн. з кожного.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 грудня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_8 взяв в борг 20000 доларів США і 6900 Євро, які зобов'язався повернути за першою вимогою або через три місяці, договір був оформлений письмово у формі розписки власноручно написаною ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, борг не повернув.

Після його смерті, спадкоємцями першої черги є його сини ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які прийняли спадщину.

Вартість спадщини значно перевищує розмір боргу, що підтверджено як доказами по справі у своїй сукупності, зокрема експертним висновком, іпотечним договором та поясненнями відповідачів, викладених в апеляційних скаргах на ухвали суду.

Зокрема, після смерті ОСОБА_8, відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири № АДРЕСА_1.

Спадкоємці ОСОБА_6 та ОСОБА_4 звернулися до нотаріуса з відповідними заявами про прийняття спадщини.

До того ж, згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2014 року по цивільній справі №761/11093/14-ц за ОСОБА_6 та ОСОБА_4 визнано право власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_8 по 1/4 частки квартири № АДРЕСА_1 за кожним.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1048 ЦК України, позичкодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч.2, 3 ст.545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. З

Згідно зі ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що факт укладання договору між сторонами підтверджений, форма укладання договору дотримана, відповідач зобов'язання у визначений договором строк не виконав, борговий документ перебуває в позивача, що підтверджує наявність зобов'язань за договором позики. В зв'язку зі смертю боржника, відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України вимоги позивача зобов'язані задовольнити спадкоємці боржника - відповідачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які прийняли спадщину після померлого батька.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача ОСОБА_4 в частині що фактично спадщина не прийнята, оскільки не зареєстровано право власності на неї, так як згідно вимог ЦК України, прийняття спадщини відбувається шляхом подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, оскільки вони відповідають нормам матеріального права, які застосовані та обставинам справи і наявним в матеріалах справи доказам.

Так, відповідачами не заперечується наявність боргу спадкодавця перед позивачкою та сума цього боргу, що не потребує додаткового доказування, відповідно до вимог ст.61 ЦПК.

19 червня 2014 р. ОСОБА_5 направлено на адресу приватного нотаріуса Огневій Н.О. вимогу кредитора про обов'язок спадкодавця ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1., в зв'язку із відсутністю інформації про коло спадкоємців та місце їх знаходження.

Матеріалами справи підтверджується, що до спадкової маси входить частина квартири № АДРЕСА_1 Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2014 року по цивільній справі №761/11093/14-ц за ОСОБА_6 та ОСОБА_4 визнано право власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_8 по 1/4 частки квартири № АДРЕСА_1 за кожним.

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 581/05-15 від 28.05.2015 р. середньо ринкова вартість одного квадратного метру житлової квартири без оздоблення в житловому будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1, становить 31494,6 грн. Середньо ринкова вартість квартири № АДРЕСА_1, площею 140,7 м.кв. становить 4431346 грн.

Таким чином, вартість частини кожного із відповідачів в цьому спадковому майні становить 1107836,5 грн., що покриває боргові зобов'язання.

Доводи апелянта щодо неналежного способу захисту зводяться до тлумачення норм чинного законодавства на власний розсуд останнього та знаходяться в протиріччі з зазначеними вище нормами матеріального права. Що стосується посилань на відсутність обмежень вартістю спадкового майна, то ці обставини досліджені та спростовуються висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 581/05-15 від 28.05.2015 р., який апелянтом не спростовано. Посилання на те, що судом першої інстанції не з'ясовано питання чи отримали спадкоємці майно в натурі не заслуговують на увагу і про це зазначив суд першої інстанції, так як згідно вимог ЦК України, прийняття спадщини відбувається шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Така заява апелянтом була подана та її копія знаходиться в матеріалах справи.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК, підстави для його скасування або зміни , що визначені ст..309 ЦПК відсутні, тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: