Справа № 195/31/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2016 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Скрипченко Д.М., при секретарі Левкович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Славутич» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Славутич» про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 01.02.2010 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач є власником земельної ділянки, що розташована на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:004:0040 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 6,3998 га.

Вищевказану земельну ділянку здав в оренду ТОВ «Славутич» батько позивача, ОСОБА_1 Мізроб, який помер 20 березня 2014 року згідно договору оренди землі укладеного «01» лютого 2010 року та зареєстрованого «17» грудня 2010 року Томаківським відділом ДРФ ДПЦДЗК за № 04101340, строком на 49 років.

Оформивши та зареєструвавши спадщину на своє ім'я, позивач зателефонував до ТОВ «Славутич», та пояснив, що на теперішній час він є новим власником вищевказаної земельної ділянки , та звернувся з проханням переоформити договір оренду на його ім'я, та вести розрахунки по паю вже з ним, але йому відмовили в цьому, та відповіли, що нічого переоформляти вони не будуть.

Крім того, позивач зазначає, що орендар не сплатив йому як члену сім'ї допомогу на ритуальні послуги на поховання в розмірі 500 гривень, тим самим порушив п. 9 Договору оренди.

Також відповідно до п.9 Договору оренди землі відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 1335,36 від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 31 грудня кожного року. Також відповідно п.10 Договору оренди відповідач зобов'язався обчислювати розмір орендної плати за землю здійснювати з урахуванням індексів інфляції, чого не було зроблено.

Звернувшись до відповідача, щодо надання позивачу розрахунків з урахуванням коефіцієнта індексації та коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки ріллі за кожен рік та перерахування інфляції, та відрахування на рахунок його батька платежів, відповідач відмовив в даній вимозі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Славутич» в судовому засіданні заперечувала проти позову ОСОБА_1 та прохала суд відмовити позивачу в задоволенні його позову, через повну його безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Свідок ОСОБА_2, підтвердила суду той факт, що вона працювала інспектором відділу кадрів в ТОВ «Славутич», і що до них дійсно приходив ОСОБА_2 Мізроб, батько позивача, з бажанням здати в оренду земельний пай на довгий термін за велику суму грошей, оскільки гроші йому були потрібні на придбання квартири для його дочки.

На підставі видаткових касових ордерів , ОСОБА_2 Мізробу були надані кошти в сумі 35 000 грн., та укладено відповідний договір на 49 років.

Крім того, про отримані кошти знали всі діти ОСОБА_2 Мізроба.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях ст.60 ЦПК України.

Згідно ст.61 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Спадкодавцю позивача ОСОБА_2 Мізробу на праві приватної власності належала земельна ділянка розміром 6,3998 га, що розташована та території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ДП №104656 від 14.11.2001 року.

01 лютого 2010 року між ОСОБА_2 Мізробом та ТОВ «Славутич» в письмовій формі укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_2 Мізроб передав ТОВ «Славутич» в строкове платне користування належну йому земельну ділянку строком на 49 років. Даний договір пройшов відповідну державну реєстрацію та є зареєстрованим у Томаківському відділі ДРФ ДПЦДЗК 17.12.2010 року за №04101340, про що мається відповідний запис в даному договорі /а.с.7-9/.

Передачу земельної ділянки, якою користується відповідач ТОВ «Славутич» здійснено на підставі акту про передачу та прийом земельної ділянки, яка передається в оренду, копія якого долучена до матеріалів справи /а.с.9/.

Згідно з рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2015 року /про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом/, позивач є власником земельної ділянки, що розташована на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:004:0040 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 6,3998 га.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.11.2015 року власником земельної ділянки розміром 6,3998 га, кадастровий номер :01:004:0040, яка розташована на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області є ОСОБА_1 /а.с. 12/.

07.12.2015 року позивачем на адресу відповідача було надіслано запит з проханням надати пояснення та документально підтвердити , на якій підставі ТОВ «Славутич» користується його земельною ділянкою.

Однак, як стверджує представник відповідача, позивач з письмовою заявою про укладання договору з ним як власником земельного паю не звертався. Адміністрація ТОВ «Славутич» зазначає, що у разі звернення з заявою про укладання договору оренди , вони обов'язково б уклали новий договір оренди.

Відносно допомоги на поховання та сплати орендної плати, як слідує із заперечення відповідача, за договором оренди не надано допомогу на поховання у сумі 500 грн., та не сплачено орендну плату 1335,36 грн., оскільки про смерть ОСОБА_1 Мізроба адміністрації нічого відомо не було , з заявою про надання допомоги на поховання батька, ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець не звертався , як і інші діти спадкодавця, тому будь якої вини у відповідача не має.

Про смерть спадкодавця ОСОБА_1 Мізроба, адміністрації ТОВ «Славутич » стало відомо лише після отримання копії позовної заяви ОСОБА_1

Крім того, спадкодавець ОСОБА_1 Мізроб ще за життя у 2009 році звернувся з проханням укласти договір оренди на 49 років , та сплатити йому орендну плату наперед у сумі 35000 грн. , тому що він бажав придбати квартиру для доньки. Йому було виплачено 35 тисяч гривень : платежами - 07.12.2009 року 27000 грн., та 08.12.2009 року 8000 грн., таким чином заборгованості по орендній платі відповідач не мав перед спадкодавцем на день його смерті, а навпаки сплачено наперед за домовленістю сторін за усі 49 років оренди належної йому земельної ділянки.

Відповідні видаткові касові ордери про отримання ОСОБА_1 Мізробом грошей в сумі 35 000 грн. за №1314,1320 знаходяться в матеріалах даної справи.

Проте, що батькові виплачено наперед орендну плату у сумі 35 000 грн. позивачу відомо.

Відповідно до ст.13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду при невиконанні сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 вказаного Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Це положення Закону також узгоджується з нормою ч. 2 ст. 651 ЦК України, відповідно до якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним порушенням є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ст.141 ЗК України підставами для припинення права користування земельною ділянкою можуть бути використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання не за цільовим призначенням, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно ст.93,124 Земельного кодексу України, ст.14,16,19, 25,27,30 Закону України «Про оренду землі», відповідач по справі є правомірним орендарем земельних ділянок, які йому передані на законних підставах, договори є чинними. Орендар має право самостійно господарювати з дотриманням умов договорів оренди землі. Орендареві забезпечується захист його права на орендовані земельні ділянки нарівні із захистом права власності на земельні ділянки відповідно до закону.

Істотним є таке порушення договору, яке тягне за собою для другої сторони неможливість досягнення мети договору. Метою укладення позивачем договору оренди землі є отримання орендної плати за користування землею .

Позивач не надав доказів того, що орендна плата виплачувалась несвоєчасно або в меншому розмірі.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позивач не довів ті обставини , на які він посилається як на підставу своїх вимог , не навів наявних, передбачених Законом та договором підстав для розірвання договору оренди землі.

При розгляді справи встановлено, що відповідач дотримується умов договору та не створює своїми діями або бездіяльністю шкоди позивачу, орендарем дотримано вимоги ст.25 Закону України «Про оренду землі» .

З вищенаведеного слідує, що норми діючого законодавства та умови договору оренди земельного паю відповідачем не були порушені.

За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що за результатами розгляду справи факту невиконання умов договору відповідачем ТОВ «Славутич» не встановлено, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України не підлягають стягненню й судові витрати у вигляді судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 1218,1281,1282 ЦК України, ст.ст.24, 25, 32, 35 Закону України «Про оренду землі», суд

В И Р І Ш И В:

у позові ОСОБА_1 до ТОВ «Славутич» про розірвання договору оренди земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:/підпис/ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя: Д.М.Скрипченко