Справа №317/989/16-ц
№/п 2/317/496/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - Гончаренко П.П.,

при секретарі - Ігнатченко Ю.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Запорізького районного суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки НОМЕР_1 площею 4,8800 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Заповіту ОСОБА_4 не залишала, спадщину відкриту після її смерті прийняли в порядку спадкування за законом своєчасно та належним чином: ОСОБА_1, ОСОБА_2, як діти померлої та ОСОБА_5, як чоловік, в зв'язку з чим Запорізькою районною державною нотаріальної конторою була відкрита спадкова справа № 166 за 2005 рік.

Однак, коли позивачі звернулися до Запорізької районної державної нотаріальної контори із заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їм було відмовлено у зв'язку з тим, що був відсутній оригінал Державного акту на спадкову земельну ділянку, тому нотаріусом була видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії і позивачі повинні були звернутися до суду з позовною заявою.

Крім того, позивачі зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, який на час смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1.

Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини земельної ділянки НОМЕР_1 площею 4,8800 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, яка належала його дружині - ОСОБА_4, спадщину після якої він прийняв, але не оформив своїх спадкових прав.

Єдиною спадкоємицею за законом четвертої черги в порядку ст. 1264 ЦК України після його смерті є ОСОБА_3.

Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини ОСОБА_3 не заявляла про свою відмову від спадщини, тому вважає що прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1270 ЦК України, будучи зареєстрованою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою.

Для оформлення спадщини, відкритої після смерті вітчима ОСОБА_3 необхідно встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, у зв'язку з чим вона змушена була звернутись до суду з цією заявою.

Таким чином, у зв'язку з тим, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позивачі не мають змоги, тому і звернулись до суду.

В судове засідання позивачі не з'явились, від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач - представник Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надали суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, відсутність будь-яких заперечень, просять розглянути справу в відсутність їх представника.

Представник третьої особи - Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані сторонами, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2, актовий запис № 132.

Факт родинних відносин ОСОБА_4 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується: свідоцтвами про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Після смерті матері ОСОБА_4 залишилось спадкове майно в вигляді земельної ділянки НОМЕР_1 площею 4,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області.

Заповіту ОСОБА_4 не залишала.

Спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_4 прийняли в порядку спадкування за законом своєчасно та належним чином: ОСОБА_1, ОСОБА_2, як діти померлої та ОСОБА_5, як її чоловік, в зв'язку з чим Запорізькою районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №166 за 2005 рік.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Однак, коли позивачі звернулися до Запорізької районної державної нотаріальної контори із заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їм було відмовлено у зв'язку з тими обставинами, що у них відсутній оригінал Державного акту на спадкову земельну ділянку, в звя'зку з чим нотаріусом була видана Постанова про відмову в вчиненні нотаріальної дії.

Право власності зареєстроване за ОСОБА_4 на земельну ділянку НОМЕР_1 площею 4,8800 га. (кадастровий НОМЕР_3) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_4, виданого 27.12.2002 року підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.08.2015 року на копією державного акту, що підтверджується копією державного акту та Витягу з ДЗК.

Згідно зі ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить спадкоємцям на загальних підставах зі збереженням його цільового призначення.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, який на час смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5, актовий запис № 26.

Факт реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується довідками Виконавчого комітету Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області № 1783.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно в вигляді 1/3 частини земельної ділянки НОМЕР_1 площею 4,88 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, яка належала його дружині - ОСОБА_4, спадщину після якої він прийняв, але не оформив своїх спадкових прав.

Єдиною спадкоємицею за законом четвертої черги в порядку ст. 1264 ЦК України після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_3.

Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини ОСОБА_3 не заявляла про свою відмову від спадщини, тому прийняла спадщину у відповідності по ч. 3 ст. 1270 ЦК України, будучи зареєстрованою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою.

Факт проживання ОСОБА_3 з вітчимом ОСОБА_5 однією сім'єю з 2008 року по день його смерті підтверджується довідкою № 1504 від 21.08.2015 року та паспортними даними про дату реєстрації ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а також те, що сім'я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Сім'я створюється на підставі: шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 21 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається «зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини».

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Встановлення факту проживання з вітчимом однією сім'єю більше п'яти років до моменту відкриття спадщини має ОСОБА_3 юридичне значення та дозволяє їй реалізувати право на оформлення спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту.

Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності (ст. 392 ЦК України).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Оскільки, перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, який міститься в статті 16 ЦК України не передбачає способу захисту права шляхом встановлення фактів в позовному провадженні, факти повинні доводитись позивачем для захисту порушеного матеріального права.

На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та вважає за можливе визнати за позивачами право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1217,1218, 1220,1261,1266,1268,1270 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом по1/3 частині за кожною на земельну ділянку НОМЕР_1 площею 4,8800 га. (кадастровий номер НОМЕР_3) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, яка належала ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_6, виданого 27.12.2002 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через суд першої інстанції в 10 денний строк з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: П.П. Гончаренко