печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1177/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Сторожук Є.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вимогами до відповідача ОСОБА_2 і просить звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 16 листопада 2015 року, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором позики від 16 листопада 2015 року у розмірі 2000000,00 грн. (два мільйони гривень 00 копійок) шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на квартиру, що складається з 2 (двох) житлових кімнат, загальна площа квартири становить 66,7 (шістдесят шість цілих сім десятих) кв.м., житлова площа - 39,8 (тридцять дев'ять цілих вісім десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 2000000,00 грн. (два мільйони гривень 00 копійок), а також відшкодувати понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 6890,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору не виконує взяті на себе зобов'язання.

Під час судового розгляду представник позивача ОСОБА_3 підтримав вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_2 вимоги визнав.

Згідно ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Під час судового розгляду встановлено наступне.

Між громадянкою України ОСОБА_1 (надалі - Позивач) та громадянином України ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) було укладено договір позики від 16 листопада 2015 року (надалі - Договір позики) .

Згідно пункту 1 Договору позики, Позикодавець передав, а Позичальник прийняв у власність 2000000 (два мільйони) гривень 00 копійок. Одну частину позики переведено на поточний рахунок фізичної особи Позичальника НОМЕР_1 в ПАТ «ОТП Банк». Інша частина позики надається Позичальнику в день укладання Договору у грошовій формі. Факт одержання грошових коштів Позичальником підтверджується квитанцією про переведення грошових коштів на р/р Позичальника в ПАТ «ОТП Банк» (МФО 300528) вихідний №009Т017ВЬХ від 16 листопада 2015 року (додається) та розпискою про отримання грошових коштів у формі готівки .

Пунктом 2 Договору позики встановлено, що зазначену вище суму грошей Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві готівкою в строк до двадцять сьомого листопада дві тисячі п'ятнадцятого року.

Однак, Відповідач свої зобов'язання за Договором позики не виконав, та станом на 30 листопада 2015 року, зазначену суму коштів позивачу не повернув.

16 листопада 2015 року з метою виконання зобов'язань за Договором позики між громадянином України ОСОБА_1 та громадянином України ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки (нерухомого майна - квартири), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буржинською Д. В., зареєстрованим в реєстрі за №2089 (надалі - Договір іпотеки) додається).

Згідно пункту 1.1. Договору іпотеки, іпотекодавець передає в іпотеку наступне нерухоме майно (далі - Предмет іпотеки), а саме: квартиру АДРЕСА_1.

Квартира складається з 2 (двох) житлових кімнат. Загальна площа квартири становить 66,7 (шістдесят шість цілих сім десятих) кв.м., житлова площа - 39,8 (тридцять дев'ять цілих вісім десятих) кв.м.

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баляс Н.П. 07 серпня 2015 року за індексним №41958425 право власності на квартиру зареєстровано за №10726181, реєстровий номер об'єкту нерухомого майна №82, і немає жодних договірних змін, строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких Іпотекодавець отримав право власності на Предмет іпотеки.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та(або) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

04 грудня 2015 року Позивач цінним листом з описом вкладення №030 (додається) направив Відповідачу Вимогу про усунення порушень умов договору позики від 30.11.2015 року (надалі - Вимога) додається). Дана Вимога була отримана Відповідачем 04 грудня 2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, Позивач станом 12 січня 2016 року свої зобов'язання щодо повернення позики так і не виконав.

Згідно зі статтею 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналогічна норма міститься в підпункті 2.1.1. Договору іпотеки, передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобов'язань за Основним договором, що обумовлює основне зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Пунктом 4.3. Договору іпотеки передбачено, що за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя.

Підпунктом 4.3.3.1 Договору іпотеки визначено, задоволення вимог здійснюється шляхом набуття Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закрну України «Про іпотеку».

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

З огляду на те, що обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, визнання позову відповідачем не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, слід вимоги задовольнити та відшкодувати позивачу понесені витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 14, 16, 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 37 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 16 листопада 2015 року, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором позики від 16 листопада 2015 року у розмірі 2000000,00 грн. (два мільйони гривень 00 копійок) шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на квартиру, що складається з 2 (двох) житлових кімнат, загальна площа квартири становить 66,7 (шістдесят шість цілих сім десятих) кв.м., житлова площа - 39,8 (тридцять дев'ять цілих вісім десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 2000000,00 грн. (два мільйони гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 6890,00 грн. (шість тисяч вісімсот дев'яносто гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Цокол Л.І.