Провадження № 2/161/575/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Педич Ю.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність банку предмету іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність банку предмету іпотеки.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 30000,00 доларів США з розрахунку 15,50 % річних на строк з 17.09.2008 року до 15.09.2023 року.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_3 за договором іпотеки № 315032 від 17.09.2008 року передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, позичальник належним чином не виконує взяті на себе зобовязання, станом на 28.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 621900,09 грн., з яких: тіло кредиту 559024,37 грн.; відсотки 62875,73 грн.

На підставі наведеного, просить суд в рахунок погашення заборгованості в розмірі сумі 621900,09 грн., за кредитним договором № 0 від 17.09.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, 11.07.2007 року за р№ 2111 та зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів № 4274901, право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на обєкти нерухомого майна за реєстраційним номером 6515 та записано в реєстраційну книгу за № 116д, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 27.09.2007 року за № 18533793. Предмет іпотеки складається з чотирьох житлових кімнат. Загальна площа предмета становить 79,8 кв.м., житлова площа становить 51,0 кв.м. Визнати за ПАТ «Дельта Банк»право власності на данку квартиру.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовну заяву з підстав в ній зазначених. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав. Просив суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову в звязку з спливом строку позовної давності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 533, 546, 553, 554, 626, 629, 631, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 ЦК України, Законом України Про іпотеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В ст. 1048 ЦК України, передбачено право позикодавця на одержанння від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановленні договором.

Судом встановлено, що 17.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 30000,00 доларів США з розрахунку 15,50 % річних на строк з 17.09.2008 року до 15.09.2023 року (а.с. 9, 10).

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_3 за договором іпотеки № 315032 від 17.09.2008 року передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Таким чином, відповідно до вищевказаного договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по вищевказаному кредитному договору.

Ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У позовній заяві позивачем зазначено розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 28.07.2015 року в розмірі 621900,09 грн., з яких: тіло кредиту 559024,37 грн.; відсотки 62875,73 грн.

Із квитанції № 15532578 від 03.03.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 сплачено суму боргу за кредитним договором № 0 від 17.09.2008 року (а.с. 105).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України.)

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення (ст. 212 ЦПК України).

Представником позивача, після роз'ясненого йому судом права заявити клопотання про збільшення або зменшення позовних вимог, таким правом не скористався.

Отже, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов'язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу по наявних у ній доказах.

Доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_3 перед ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 17.09.2008 року у матеріалах справи відсутні. Також, слід зауважити, що суд відмовив в прийнятті копії розрахунку заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 0 від 17.09.2008 року, оскільки даний розрахунок не був наданий в оригіналі на вимогу ст. 64 ЦПК України.

Крім того, з врахуванням вказаного позивачем у розрахунку розміру заборгованості по кредитному договору 621900,09 грн., який було сплачено відповідачем та чого не заперечував представник позивача та вартості іпотечного майна 1208570,00 грн., на яке заявлено вимогу звернути стягнення, вартість якого визначена згідно звіту про його оцінку від 22.01.2016 року позовні вимоги не можуть бути задоволені ще й у зв'язку із не співмірністю розміру заборгованості із вартістю заставного майна.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 527, 533, 546, 626, 629, 631, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного кодексу України, ст.7, 12, 33, 35 Закону України «Про іпотеку», суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність банку предмету іпотеки відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк