АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/333/15-ц Головуючий суддя І інстанції Сиротников Р. Є.
Провадження № 22-ц/790/2550/16 Суддя доповідач Коваленко І.П.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди завданої
майну фізичних або юридичних осіб
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року судова колегія судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коваленко І.П.,

суддів - Довгаль А.П.., Коровіна С.Г.

при секретарі - Сотніковій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2016 року по справі за позовом Комунального підприємства «Жовтневе трамвайне депо» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у порядку регресу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року КП «Жовтневе трамвайне депо» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у порядку регресу.

В обґрунтування своїх вимог посилались на те, що 15.08.2011 ОСОБА_2 була прийнята на роботу у КП "Жовтневе трамвайне депо" водієм трамваю пасажирського 1 класу, табельний номер 7284, що підтверджується наказом про прийом на роботу № 291-ВК від 15.08.2014.

30.08.2012 року приблизно о 11 год. 20 хв. ОСОБА_2, керуючи технічно-справним трамваєм Т-3, бортовий номер НОМЕР_1, рухалась по пр.Московському зі сторони вул.Юріївської в напрямку вул. Богдана Хмельницького м.Харкова зі швидкістю 5-10 км/год. В районі буд.55 по пр. Московському, водій, перед початком руху, не переконавшись, що це буде безпечним, створила небезпеку для інших учасників дорожнього руху, чим грубо порушила п.п. 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустила наїзд на ОСОБА_3, 1936 р.н., яка в той час перетинала проїжджу частину пр.Московського в м.Харкові з правої частини наліво по ходу руху трамвая, яка від отриманих ушкоджень загинула на місці пригоди.

Вироком Московського районного суду м.Харкова від 27.12.2013 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2014 року Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції з позивача стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 15142,13 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 100000,00 грн. крім того, позивач зазнав додаткових витрат у вигляді оплати суми виконавчого збору у розмірі 11514,21 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 84,00 грн.

Оскільки вказана шкода була заподіяна неправомірними діями ОСОБА_2, за що вона притягнута до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України, а робітник несе відповідальність за свої дії перед підприємством, право регресної вимоги до останнього переходить з часу виплати підприємством сум третім особам, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь КП "Жовтневе трамвайне депо" у порядку регресу 115142 грн. 13 коп., а також додаткові витрати, понесені позивачем, а саме оплату виконавчого збору й оплату витрат на проведення виконавчих дій суму у розмірі 11598 грн. 38 коп. Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 126740 грн. 51 коп.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, яка відбувала покарання в Орджонікідзевському виправному центрі управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№79), направила до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що із позовними вимогами вона не згодна, позов не визнає в повному обсязі.

Посилалась на те, що під час розгляду кримінальної справи стосовно неї, вона провину у скоєнні інкримінованого їй злочину визнавала частково, із вироком суду першої інстанції та з ухвалою апеляційного суду Харківської області вона не згодна, в теперішній час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, має намір оскаржувати судові рішення в касаційному порядку, оскільки вважає занадто суворим призначене їй покарання. Крім того, посилалась на те, що вважає неспіврозмірно великою суму, що стягнуто з цивільного відповідача та яку тепер позивач просить стягнути з неї, оскільки вона не має ніякої можливості виплатити вказану суму потерпілій в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем та перебуванням в місцях позбавлення волі. В зв'язку із викладеним просила суд в задоволенні позову відмовити. Таку ж правову позицію відповідач висловила під час проведення попереднього судового засідання за її участі в режимі відео конференції.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2016 року позов КП «Жовтневе трамвайне депо» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Жовтневе трамвайне депо» завдану матеріальну шкоду в розмірі 115142,13 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2, на користь держави судовий збір в розмірі 3654 грн.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно вимог ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Пунктом З ч.І ст.134 КЗпП України передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Із матеріалів справи вбачається, що 15.08.2011 ОСОБА_2 була прийнята на роботу у КП "Жовтневе трамвайне депо" водієм трамваю пасажирського 1 класу, табельний номер 7284, що підтверджується наказом про прийом на роботу № 291-ВК від 15.08.2014.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.12.2013 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки із позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів строком на два роки, а також частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 та на її користь з цивільного відповідача - КП «Жовтневе трамвайне депо» стягнуто матеріальну шкоду у сумі 15142, 13 грн.. та моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн.

Ухвалою судової колегії судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Харківської області від 29.05.2014 року вирок суду першої інстанції змінено,зменшено призначене ОСОБА_2 покарання до трьох років позбавлення волі. В іншій частині вирок Московського районного суду м. Харкова від 27.12.2013 року залишено без змін.

Цей вирок набрав законної сили 29.05.2014 року та його звернуто до виконання.

Факт виконання позивачем вказаного рішення суду підтверджується платіжним дорученням №714 від 11.08.2014 року, згідно якого КП «Жовтневе трамвайне депо» сплачено 115142,13 грн. за виконавчим листом по справі №643/5117/13-к, виданого Московським районним судом м. Харкова від 19.06.2014 р. (а.с. 23)

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення цієї суми з відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і апеляційною інстанцією не переглядалось.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: