Справа № 363/1519/15-ц Головуючий у І інстанції Чірков Г. Є.
Провадження № 22-ц/780/2270/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 31.03.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка М.А., Поліщука М.А.,

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що 11.05.2013 року настав страховий випадок, який став підставою для виплати відповідачем страхового відшкодування згідно укладеного договору добровільного страхування від 18.04.2013 року за пошкодження належного йому автомобіля НОМЕР_1. В звязку з невірною оцінкою розміру завданого автомобілю матеріального збитку просить стягнути з ПАТ « СК «Скайд» суму недоплаченого страхового відшкодування, з урахуванням індексу інфляції, 3% річних від простроченої суми та пеню за несвоєчасну сплату залишку страхового відшкодування за період з 3.09.2014 року по 17.02.2015 року в загальному розмірі 126876, 19 грн. та судові витрати.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 січня 2016 року позов задоволено частково, стягнуто з ПАТ «СК «Скайд» на користь ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі 78432 грн. 48 коп., суму витрат сплачених за проведення оцінки з визначення вартості матеріальних збитків у розмірі 1200 грн., а також судовий збір в розмірі 784 грн. 32 коп., а всього 80416 грн. 80 коп., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі відповідач ПАТ «СК «Скайд» просить рішення суду змінити, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволені позовних вимог про стягнення з ПАТ «СК «Скайд» суми заборгованості в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що розмір збитків, що виникли внаслідок пошкодження застрахованого автотранспортного засобу, розраховується виходячи з розцінок на ремонтні роботи і фарбування, цін на запасні частини і матеріали, що діяли на підприємствах автосервісу на день страхового випадку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що сума виплаченого ПАТ «СК «Скайд» страхового відшкодування в розмірі 139134,31 грн. не відповідає дійсному розміру завданої шкоди й сумі страхового відшкодування згідно вимог Розділу 7 Додатку № 1 до договору № 475-20 добровільного страхування наземного транспортного засобу від 18.04.2013 року та вимогам ст.ст. 9, 25 Закону України «Про страхування», а тому недоплачена сума страхового відшкодування в розмірі 78432, 48 грн. підлягає стягненню.

Відмовляючи в частині позовних вимог про відшкодування пені, інфляційних витрат та 3% річних, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що сума страхового відшкодування в розумінні вимог ст.ст. 9 і 25 Закону України «Про страхування» та Умов страхування за несвоєчасну сплату якої на страховика може бути покладений обовязок по сплаті пені, інфляційних витрат та трьох відсотків річних (ст. 625 ЦК України та п. 4.3.8. Умов) відповідачем нарахована та виплачена в строк, передбачений п. 4.3.7. Умов, а тому підстав для покладання на відповідача цивільної відповідальності за не вчинення таких дій суд не вбачає.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Встановлено, що позивач є власником автомобіля НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ААС585751 від 15.09.2008 року.

18.04.2013 року між ФОП ОСОБА_2 та ПАТ «СК «Скайд» укладено договір № 475-20 добровільного страхування наземного транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2. Загальна страхова сума по договору становить 430000 грн.

11.05.2013 року позивач пошкодив цей автомобіль в ДТП, що сталася з його вини під час зіткнення з автомобілем НОМЕР_3.

Вину позивача встановлено вироком Уляновського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2013 року, який 20.03.2014 року набрав законної сили, що вбачається з ухвали ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.09.2014 року.

14.05.2013 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку, а 08.04.2014 року із заявою про виплату страхового відшкодування на користь СТО ФОП ОСОБА_4

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №1080 від 14.04.2014 року, замовником якого є ПАТ «СК «Скайд», вартість матеріального збитку завданого автомобілю позивача внаслідок ДТП становить 139 134, 31 грн. з урахуванням 20 % ПДВ.

Відповідно до страхового акту №90 від 13.08.2014 року, вказана подія визнана страховим випадком й до виплати позивачу страховиком визначено суму страхового відшкодування в розмірі 139 134, 31 грн., які згідно платіжного доручення №2246 від 03.09.2014 року перераховано на рахунок ФОП ОСОБА_4 для проведення відновлювального ремонту автомобіля позивача.

Згідно рахунку-фактури №97 від 15.07.2014 року ФОП ОСОБА_4 та ремонтної калькуляції до нього ОСОБА_2 за відновлюваний ремонт пошкодженого автомобіля фактично повинен сплатити 242 150, 99 грн.

Відповідно до висновку експертного дослідження №738 від 23.06.2014 року розмір матеріального битку завданого автомобілюНОМЕР_2 складає 217 566 грн. 79 коп.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до положень ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відсутність порушеного права, чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, способам ,визначеним законодавством є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п.3 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст.ст.15,16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст.17; далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (ст.ст.1,12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

З матеріалів справи вбачається, між сторонами виник спір з приводу договірних відносин, які виникли на підставі договору страхування укладеного між ПАТ «СК «Скайд» та ФОП ОСОБА_2, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом як фізична особа, а не як фізична особа підприємець ОСОБА_2.

Тобто, не дивлячись на те, що позивач в своєму позові посилається на виникнення між сторонами спору з приводу договірних відносин, однак, договір страхування на який посилається позивач укладений між фізичною особою підприємцем та господарським товариством.

Суд першої інстанції при вирішення даного спору не звернув уваги на те, що позивач, як фізична особа не довів свого порушеного права за договором № 475-20 добровільного страхування наземного транспортного засобу, оскільки зазначений договір був підписаний ФОП ОСОБА_2, як субєктом господарських правовідносин., а не як фізичною особою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції із суті заявлених позовних вимог, не з'ясував характер спірних правовідносин та не встановив, які саме права або охоронювальні законом, інтереси, позивача - як фізичної особи порушені, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1396,20 грн. за подачу апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СК «Скайд» суму сплаченого судового збору в розмірі 1396,20 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: