Ухвала

іменем україни

23 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Коротуна В.М., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрохліб» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4, - ОСОБА_7 - на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3, діючи в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрохліб» (далі - ТОВ «Дніпрохліб») про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Позивачка посилалась на те, що вона, керуючи автомобілем марки «Ford», 17 травня 2012 року біля будинку № 192 по вул. Куйбишева у м. Синельникове Дніпропетровської області, потрапила у дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП), внаслідок якої її автомобіль було пошкоджено, а малолітній дочці, яка знаходилась в автомобілі, завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Постановою слідчого СВ Синельниківського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області було закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_6, який керував автомобілем марки ГАЗ-3302 і допустив зіткнення з її автомобілем. У постанові зазначено, що автомобіль марки ГАЗ-3302 мав несправність, що призвело до ДТП. Дану несправність мав при проведенні планового огляду виявити механік ОСОБА_5

Постановою про адміністративне правопорушення від 27 жовтня 2014 року ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 128 КУпАП.

Автомобіль марки ГАЗ-3302 належить на праві приватної власності ТОВ «Дніпрохліб», який на підставі поліса № АВ/0890961 застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування».

Згідно з висновком автотоварознавця вартість майнової шкоди, завданої автомобілю марки «Форд», становить 117 556 грн 28 коп.

ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» було сплачено позивачці 49 тис. грн страхового відшкодування. Проте різниця між вартістю завданої шкоди та виплаченою грошовою сумою становить 68 556 грн 28 коп. Також позивачкою понесені додаткові витрати на оплату послуг експерта в сумі 1 050 грн, проведення огляду автомобіля в сумі 88 грн. Ці кошти їй не відшкодовані.

Також внаслідок ДТП позивачка зазнала значної моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях внаслідок пошкодження автомобіля та завдання її доньці тілесних ушкоджень.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення не відповідають вказаним вимогам.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є власником автомобіля марки «Ford», моделі «Focus», тип: легковий-комбі-В, номер шасі VIN-НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, 2011 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4.

17 травня 2012 року близько 16 год 10 хв. ОСОБА_6 керуючи автомобілем марки ГАЗ-3302, державний номерний знак НОМЕР_2, слідував по автодорозі Дніпропетровськ - Мелітополь з боку м. Мелітополь у напрямку м. Дніпропетровська. На шляху прямування навпроти будинку № 192 по вул. Куйбишева у м. Синельникове Дніпропетровської області ОСОБА_6 через несправність автомобіля виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Ford», моделі «Focus», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3

В результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажиру автомобіля марки «Ford», моделі «Focus», державний номерний знак НОМЕР_1, малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Власником автомобіля марки ГАЗ-3302, тип: фургон малолітражний-В, номер шасі VIN-НОМЕР_5, державний номерний знак НОМЕР_2, є ТОВ «Дніпрохліб», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6.

Згідно з полісом № АВ/0890961 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31 жовтня 2011 року цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого), власника автомобіля марки ГАЗ-3302, державний номерний знак НОМЕР_2, ТОВ «Дніпрохліб» було застраховано в AT «Страхова компанія «АХА Страхування» із лімітом відповідальності 50 тис. грн (1 000 грн - франшиза).

Причиною даного ДТП стала несправність автомобіля, а саме: механічне пошкодження листа передньої лівої ресори вісі автомобіля марки ГАЗ-3302, державний номерний знак НОМЕР_2, а також переобладнання передньої ходової частини автомобіля шляхом додавання додаткових листів передніх ресор, що є порушенням згідно з Держстандартом.

Відповідальною особою, яка підтверджувала справність автомобіля перед випуском його на лінію та перевіряла його технічний стан на момент ДТП, є ОСОБА_5, щодо якого винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 008705 від 27 жовтня 2014 року, за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 128 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 12 червня 2012 року № ZC120612, складеного атестованим судовим експертом - автотоварознавцем Захорольським В.Я., розмір завданої позивачці майнової шкоди розрахований із врахуванням економічної недоцільності відновлення транспортного засобу, як такий, що є ринковою вартістю фактично знищеного внаслідок ДТП автотранспортного засобу марки «Ford», моделі «Focus», державний номерний знак НОМЕР_1, становить 117 556 грн 89 коп.

Також встановлено, що на момент ДТП відповідач ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах із ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2», працював на посаді водія автомобіля.

ОСОБА_5 на момент ДТП також перебував у трудових відносинах із ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2», працюючи на посаді начальника транспортного відділу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачкою не надано доказів вини відповідачів, а тому дійшов висновку про недоведеність позовних вимог.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна джерелом підвищеної небезпеки життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У статті 29 Закону зазначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З системного аналізу наведених норм матеріального права можна дійти висновку, що страхова компанія відшкодовує потерпілому вартість матеріального збитку в межах ліміту відповідальності, а винний у ДТП - різницю між страховим відшкодуванням (матеріальним збитком) та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу.

Суди посилались на те, що в обґрунтування розміру майнової шкоди в сумі 68 556 грн 28 коп., визначеною позивачкою у вигляді різниці між розміром розрахованої судовим експертом - автотоварознавцем майнової шкоди та суми одержаного страхового відшкодування, позивачка не надала суду ні страхового акта, ні складеного за участю представника страхової компанії акта оцінки майнових збитків пошкодженого автомобіля.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо за своїм внутрішнім переконанням. Результати оцінки доказів відображаються в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування за договором страхування (поліс) від 31 жовтня 2011 року № АВ/0890961, складеного 14 листопада 2014 року AT «Страхова компанія «АХА Страхування», розмір збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу - автомобілю марки «Ford», моделі «Focus», державний номерний знак НОМЕР_1, визначається на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 12 червня 2012 року № ZC120612, згідно з яким вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу (ринкова вартість - 117 556 грн 89 коп., вартість відновлювального ремонту - 215 983 грн 03 коп., ринкова вартість після ДТП - 33 300 грн). Розмір збитку становить 117 556 грн 89 коп. Розмір страхового відшкодування становить 49 тис. грн (50 тис. грн (ліміт відповідальності) - 1 тис. грн (франшиза)) (а. с. 31).

Вирішуючи спір, суди не надали належної правової оцінки вказаному розрахунку, не врахували, що визначаючи розмір збитку, нанесеного пошкодженому транспортному засобу - автомобілю марки «Ford», моделі «Focus», державний номерний знак НОМЕР_1, AT «Страхова компанія «АХА Страхування» виходило з висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 12 червня 2012 року № ZC120612.

У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентується ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Згідно з п. 30.2 ст. 30 Закону, якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, у п. 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено порядок визначення розміру та відшкодування шкоди, якщо транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження. При цьому розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону, який згідно зі ст. 8 ЦК України (аналогія закону) може застосуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визначенням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Суди на наведене уваги не звернули та не врахували, що висновком експертизи визначено, що автомобіль позивачки є фізично знищеним, не встановили дійсний розмір шкоди, заподіяної позивачу, та не визначилися із тим, який порядок обчислення її розміру підлягав застосуванню з урахуванням наведених вище положень закону.

Посилаючи на те, що ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2» на час ДТП не було володільцем автомобіля ГАЗ-3302, державний номерний знак НОМЕР_2, оскільки відсутні докази того, що вказаний автомобіль був переданий ТОВ «Дніпрохліб» в розпорядження ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2», а тому і ОСОБА_6 не був володільцем вказаного автомобіля, оскільки він не перебував у трудових відносинах з власником автомобіля ТОВ «Дніпрохліб», суди не визначилися з характером спірних правовідносин, не встановили суб'єктний склад осіб, відповідальних за завдання позивачці майнової та моральної шкоди.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АР Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України).

Частина 1 статті 1167 ЦК України визначає загальні умови відповідальності за заподіяння моральної шкоди, за наявності яких виникає відповідне зобов'язання. До них належать: моральна (немайнова) шкода, протиправна дія (бездіяльність), причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) і такою шкодою, вина.

Частина 2 статті 1167 ЦК України також закріплює випадки відповідальності за завдану моральну шкоду незалежно від наявності вини особи, діями якої вона завдана, зокрема, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як вбачається з матеріалів справи, в результаті ДТП пасажиру автомобіля марки «Ford», моделі «Focus», державний номерний знак НОМЕР_1, малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, завдано тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми; забій головного мозку другого ступеня; субарахноїдальний крововилив; забій м'яких тканин голови, грудної клітини, кінцівок, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Постановою слідчого СВ Синельниківського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта міліції Мірошниченка М.М. від 05 вересня 2014 року кримінальне провадження, яке було відкрито за фактом ДТП за участю водія ОСОБА_6 та ОСОБА_3, в результаті якого постраждала неповнолітня ОСОБА_4, закрито.

Проте суди не врахували, що моральну шкоду завдано ушкодженням здоров`я неповнолітньої ОСОБА_4, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки відповідача, а тому дійшли помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.

Оскільки у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України суди не врахували норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановили обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4, - ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

В.А.Нагорняк

Т.О. Писана