АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/4109/15-ц Номер провадження 22-ц/786/951/16Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Винниченка Ю.М., Одринської Т.В., при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат та пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому з урахуванням уточнень в тому числі прохала стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2014 року по травень 2015 року у розмірі 5000 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково:

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 12 000 грн., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 5000 грн. та судові витрати у розмірі 1569 грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

З даним рішенням суду в частині вирішення вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів не погодився відповідач та подав на нього апеляційну скаргу. Вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, не врахування фактичних обставин справи, прохав рішення змінити в частині стягнення пені, зменшити суму пені з 5000 грн. до 1000 грн.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року рішенняАвтозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 липня 2015 року змінено в частині стягнення розміру пені за прострочення сплати аліментів, додаткових витрат та судового збору, зменшено: пеню з 5000 грн. до 1500 грн., додаткові витрати з 12 000 грн. до 4 000 грн., судові витрати з 1569,60грн. до 495 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року рішення Апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментівскасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Судове засідання проводилось за відсутності сторін та їх представників, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявилися. При цьому, колегією суддів, було відхилено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, зважаючи на відсутність даних, що підтверджують поважність причин неявки та виходячи з предмету вимог, що підлягають перегляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що з 11 липня 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 березня 2012 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2012 року, щомісячно, до повноліття дітей (а.с.3).

Станом на 14.05.2015 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в загальній сумі 5163.77 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів з ОСОБА_2, суд першої інстанції з урахуванням наданого позивачем розрахунку, а також з врахуванням квитанцій про сплату аліментів наданих відповідачем у судовому засіданні за березень, квітень та травень у сумі 500 грн., виходив із того, що розмір неустойки за прострочення сплати аліментів становить 5000 грн., який і підлягає стягненню з відповідача, тобто у межах позовних вимог.

Проте, повністю з таким висновком місцевого суду, колегія суддів погодитися не може, а тому приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно змінити, виходячи з наступного.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме з такого розуміння зазначених норм матеріального права виходив Верховний Суд України у своїй постанові № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Так, звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначала, що у звязку з несвоєчасною сплатою ОСОБА_2 аліментів, утворилась заборгованість, яка станом на 14 травня 2015 року складає 5163,77 грн. При цьому, розмір пені згідно наданого нею розрахунку за період з серпня 2014 року по квітень 2015 року складає 5000 грн.

Однак, колегія суддів не може погодитися з розрахунком позивача та вважає його невірним, оскільки він не відповідає змісту ст. 196 СК України та судовій практиці.

Згідно довідки-розрахунку відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції №588, вбачається, що станом на 14.05.2015 року у відповідача ОСОБА_2 існує заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 5 163,77 грн. Зазначена заборгованість нарахована державним виконавцем, у звязку з примусовим виконанням судового рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 аліментів (а.с. 40). Відповідно до пояснень сторін, які не заперечуються іншою стороною, відповідачем в рахунок сплати аліментів за березень і квітень 2015 року, перераховано на користь позивачки по 500 грн.

Таким чином, з урахуванням вищевикладених норм матеріального права та обставин справи, колегія суддів, приходить до висновку що з відповідача підлягає стягненню сума пені за період з серпня 2014 року по квітень 2015 року, яка в загальному розмірі складає: 1192,51 грн. (663 грн. 13 коп. + 529 грн. 38 коп.).

Розрахунок пені за несплату аліментів:

2014 рік

- Пеня за серпень місяць становить: 421,00 грн. х 1% х 31 день = 130,51 грн.

- Пеня за вересень місяць становить: 421,00 грн. х 1% х 30 днів = 126,30 грн.

- Пеня за жовтень місяць становить: 441,67 грн. х 1% х 31 день = 136,91 грн.

- Пеня за листопад місяць становить: 441,67 грн. х 1% х 30 днів = 132,50 грн.

- Пеня за грудень місяць становить: 441,67 грн. х 1% х 31 день = 136,91 грн.

Всього: 663 грн. 13 коп.

2015 рік

- Пеня за січень місяць становить: 441,67 грн. х 1% х 31 день = 136,91 грн.

- Пеня за лютий місяць становить: 441,67 грн. 1% х 28 днів = 123,66 грн.

- Пеня за березень місяць становить: 441,67 грн. 1% х 31 день = 136,91 грн.

- Пеня за квітень місяць становить: 441,67 грн. х 1% х 30 днів = 132,50 грн.

Всього: 529 грн. 38 коп.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментівнеобхідно змінити, визначивши розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 1192,51 грн., при цьому відповідно частково задовольнивши доводи відповідача.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 липня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення розміру пені за прострочення сплати аліментів зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

РішенняАвтозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 липня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - змінити, зменшивши пеню з 5000 грн. до 1192,51 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_6 /підпис/ ОСОБА_7

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: