Номер провадження: 22-ц/785/2957/16
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Комаровської Н.В.,

Суддів - Короткова В.Д., Сватаненка В.І.

З участю секретаря - Ярахмедова Є.О.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,яка продовжує навчання,за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16.02.2016р.,-

в с т а н о в и л а :

21.12.2015р. ОСОБА_2,яка діяла на підставі довіреності від імені ОСОБА_5,звернулась з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,яка продовжує навчання.

В обгрунтування своїх вимог посилалась на те,що відповідач є батьком ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1,яка навчається в Одеському вищому професійному училищі морського туристичного сервісу,є студенткою 1 курсу денної форми навчання .

Термін навчання - до 28.06.2017р.

Оскільки ОСОБА_2 - мати дитини є інвалідом 2 групи, має матеріальні труднощі у вихованні та утримання дочки в зв*язку з її навчанням,а батько дитини - здоровий і працездатний, ОСОБА_2 просила стягнути з відповідач на користь ОСОБА_5 аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача до закінчення навчання,тобто до 28.06.2017 р.

Відповідач позов визнав частково і просив стягувати з нього аліменти в розмірі 1/15 частини із всіх видів заробітку.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 16.02.2016р. позов задоволений частково.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку відповідача до закінчення навчання,але не більше,ніж до досягнення дитиною 23 років.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить про скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,заперечення на апеляційну скаргу,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміну рішення з таких підстав.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов*язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 1 ч. 2 ст. 199 СК України).

Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05. 2006 р № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов*язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв*язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При розгляді справи судом встановлено,що відповідач є батьком ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1,яка навчається в Одеському вищому професійному училищі морського туристичного сервісу,є студенткою 1 курсу денної форми навчання .

Термін навчання - до 28.06.2017р.

ОСОБА_2 - мати дитини є інвалідом 2 групи, має матеріальні труднощі у вихованні та утримання дочки в зв*язку з її навчанням, а ОСОБА_5 не взмозі самостійно нести матеріальні витрати на навчання.

Враховуючи фактично встановлені обставини справи та вимоги вищенаведених норм матеріального права,суд дійшов обгрунтованого висновку про часткове задоволення позову та обов*язок відповідача ОСОБА_3 сплачувати аліменти на повнолітню дочку в зв*язку із її навчанням.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те,що відповідач ОСОБА_3 несе витрати по оренді житла і комунальних послуг ,а також перебуває в шлюбі з ОСОБА_7,оскільки обов*язок сплати комунальних послуг є законодавчо закріпленим обов*язком кожної людини,яка отримує такі послуги,і сам по собі не є підставою для звільнення від аліментів,а факт перебування в шлюбі з іншою особою не свідчить про те,що ця особа перебуває на утриманні відповідача.

Суд першої інстанції врахував відсутність у відповідача на утриманні непрацездатних осіб,обгрунтовано вважав відповідача забов*язаним до сплати аліментів на дитину,яка продовжує навчання,не погодившись із вимогами позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ОСОБА_3

Перевіряючи довод апеляційної скарги про те,що позивачем у справі є ОСОБА_2,однак аліменти стягнуті на дорослу повнолітню дочку ОСОБА_5 ,судов колегія зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається,що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину,що продовжує навчання,як представник ОСОБА_5

21.12.2015р. ОСОБА_5- повнолітня дочка сторін - видала належним чином засвідчену довіреність на ім*я своєї матері - ОСОБА_2,якою уповноважила представляти її інтереси в Малиновському районному суді м.Одеси по вимогам до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Таким чином, фактичним позивачем по справі була ОСОБА_5,однак суд помилково зазначив позивачем ОСОБА_2

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення з ухваленням нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права,а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В зв*язку з викладеним,рішення підлягає зміні із зазначенням позивачем ОСОБА_5 на підставі п.п.3,4 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.3,309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_4 задовільнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16.02.2016р. змінити,зазначивши у вступній,описовій та резолютивній частинах рішення позивачем ОСОБА_5.

Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_5 задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку ОСОБА_3 на час навчання ОСОБА_5,починаючи з 21.12.2015р. по 28.06.2017р.».

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: В.Д.Коротков

В.І.Сватаненко