Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/759/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Ковальова О. Б.
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

31.03.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді - Мурашка С.І.

Суддів - Кривохижі В.І., Сукач Т.О.

за участю секретаря - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 січня 2016 року і

В С Т А Н О В И ЛА :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та просила усунути відповідача від права на спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дядько ОСОБА_5 і після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1

Зважаючи на те, що заповіту ОСОБА_5 не склав, вона протягом строку встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України подала до Олександрійської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Після закінчення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини вона звернулась до державного нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але 06.04.2015 року нотаріусом винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5

В постанові зазначено, що крім неї заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 подав його внук ОСОБА_3, батько якого ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є сином спадкодавця.

Таким чином, ОСОБА_3 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 за правом представлення, а тому усуває її від права спадкування.

Вважає, що існують правові підстави визначені ч.ч.3,5 ст.1224 ЦК України для усунення відповідача від права на спадкування.

Так, на день смерті спадкодавцю виповнилося 88 років і через похилий вік та відповідні вікові захворювання він потребував регулярної сторонньої допомоги, яку йому постійно надавала вона, а також її двоюрідна сестра ОСОБА_7, її мати ОСОБА_8, сільська рада та управління соціального захисту населення, які зокрема рубали дрова та носили воду.

Відповідач не приймав участі в матеріальному утриманні свого діда, не відвідував його.

Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який представляє інтереси ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав письмове заперечення на апеляційну скаргу та просив справу розглянути без його участі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (а.с.12, 56) після смерті якого відкрилася спадщина на будинок по АДРЕСА_1

12.03.2015 року відповідач ОСОБА_3 за правом представлення подав до Олександрійської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

03.04.2015 року мати позивачки ОСОБА_8 подала до Олександрійської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 06 квітня 2015 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1.

У видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено з тих підстав, що окрім неї з заявою про прийняття спадщини звернувся онук спадкодавця ОСОБА_3, батько якого - ОСОБА_6, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3, є сином спадкодавця.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для усунення відповідача від спадкування.

Колегія суддів вважає такий висновок правильним та таким, що відповідає обставинам справи і нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Так, відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Пленум Верховного Суду України у пункті 6 Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» звернув увагу судів, що правило ч. 5 ст. 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного Кодексу не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Отже для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Крім цього, необхідно встановити чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Частиною ст.60 ЦПК України визначено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач просила усунути відповідача від права на спадкування та вказувала на те, що спадкодавець через похилий вік та відповідні вікові захворювання потребував регулярної сторонньої допомоги, яку йому постійно надавала вона, її двоюрідна сестра, її мати, сільська рада та управління соціального захисту населення.

При цьому належних та допустимих доказів, що спадкодавець перебував у безпорадному стані позивачем не надано.

Не доведено також, що спадкодавець потребував сторонньої допомоги саме від відповідача і той мав можливість її надавати але ухилявся від її надання.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними, необґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому не можуть бути задоволені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий судя підпис С.І. Мурашко

Судді підпис В.І. Кривохижа

підпис Т.О. Сукач

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області С.І. Мурашко