Справа №639/833/16-ц
№ 4-с/639/15/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Срокіної І.І.

за участі секретаря Макушенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії та постанову Жовтневого ВДВС ХМУЮ,-

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2016 року до суду із зазначеною скаргою звернулася ОСОБА_1, в обґрунтування якої зазначала, що на виконанні у Жовтневому ВДВС ХМУЮ знаходився дублікат виконавчого листа №2-1687 від 06.09.2007 року, виданий Жовтневим районним судом м. Харкова, про стягнення на її користь з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (виконавче провадження № 9841493). Аліменти стягувалися з 2004 року.

29.05.2011 року її молодшій дитині виповнилося 18 років. З 2004 року по 2011 рік включно аліменти боржником не сплачувалися. Протягом 2011-2014 років аліменти за минулі періоди сплачувалися частково у незначних сумах. У грудні 2015 року боржник перерахував аліменти у розмірі 4218 грн.

17.12.2015року державним виконавцем Міньковою В.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у звязку з відсутністю заборгованості по виплаті аліментів та надано розрахунок заборгованості станом на 05.09.2014 року за вихідним, що датується роком пізніше - від 17.12.2015 року.

Відомості державного виконавця про відсутність богу з виплати аліментів дійсності не відповідають, оскільки кошти, зазначені в довідці про нараховані та стягнені аліменти, вона не отримувала, з місця роботи боржника аліменти не утримувалися (за виключенням семи місяців), є обєктивні дані про те, що боржник не працював, а тому заборгованість з виплати аліментів мала визначатися від середнього заробітку по регіону, а не від прожиткового мінімуму на дитину, що в рази перевищує нарахований державним виконавцем розмір.

Державний виконавець, пояснюючи причини закінчення виконавчого провадження, посилалася на те, що боржник особисто надавав матеріальну допомогу доньці, коли вона досягла віку повноліття, допомагав їй в інший спосіб. Проте, згідно вимог законодавства про виконавче провадження аліменти по виконавчому провадженню мають бути перераховані на рахунок та розподілені відповідним чином на адресу стягувача. Крім іншого, отримувачем аліментів не можуть бути інші, крім неї, особи. Враховуючи, що боржник також за вимогами СК України зобовязаний нести додаткові, крім аліментів, витрати по утриманню дітей, то добровільно надані ним готівкою безпосередньо дитині кошти на інші цілі не можуть бути зараховані державним виконавцем як оплачені за виконавчим провадженням аліменти на мою користь.

Таким чином, розрахунок державного виконавця з нарахування аліментів та відомості про їх повну оплату не відповідають дійсності, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження за відсутністю боргу вважає незаконною.

Просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження № 9841493 за дублікатом виконавчого листа №2-1687 від 06.09.2007 року, що видав Жовтневий районний суд м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку.

Визнати незаконними дії по складанню довідки про відсутність боргу державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_3 по виконавчому провадженню № 9841493 за дублікатом виконавчого листа №2-1687 від 06.09.2007 року, що видав Жовтневий районний суд м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку.

У судовому засідання представник заявника надала пояснення аналогічні вищевикладеним.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти скарги заперечувала, суду пояснила, що 07.09.2007 р. до Жовтневого ВДВС ХМУЮ звернулася ОСОБА_1 із заявою про прийняття виконавчого документа про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь до виконання. 21.09.2007р. державним виконавцем, на підставі ст. ст. З, 18, 24 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№9841493. 11.02.2008 боржник звернувся із заявою про передачу виконавчого документа до бухгалтерії ПП Сентябрь, для стягнення аліментів із його заробітної плати. До 29.08.2008р аліменти з боржника стягувались із заробітної плати боржника, яку від отримував в ПП Сентябрь, та перераховувались бухгалтерією підприємства. 02.12.2015 р. стягувач, ОСОБА_1, звернулась із письмовою заявою про надання довідки про розмір заборгованості по аліментам, в якій зазначила, що аліменти не отримувала з 2002 року. На особистому прийомі державного виконавця, повідомила контактний номер телефона боржника, про що, державним виконавцем, складено акт. 08.12.2015 р. на особистий прийом державного виконавця з'явився боржник, надав письмові пояснення, з яких вбачається, що фактично боржник не проживає за адресою реєстрації, тому виклики державного виконавця не отримував. Аліменти сплачує самостійно, зобовязався 16.12.2015 надати квитанції про сплату аліментів. 16.12.2015 р. боржником надані квитанції про сплату аліментів, копії яких долучені до матеріалів виконавчого провадження. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що заява стягувана про прийняття виконавчого документа до виконання прийнята 07.09.2007р. Згідно ч.І ст.194 Сімейного Кодексу України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час. але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Отже, заборгованість по аліментам нараховується з 07.09.2004р. Відповідно до довідки ПП Сентябрь, аліменти з боржника утримувались. Інших відомостей, про отримання боржником доходів, в матеріалах виконавчого провадження не має. Згідно ч. 3 ст.195 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Оскільки, 29.12.2009 р. старша дитина досягла повноліття, розмір аліментів з 30.12.2009 визначається відповідно до п. 3 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Тобто, з 30.12.2009р. розмір аліментів на одну дитину визначається у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу боржника

29.05.2011р. молодша дитина досягла повноліття. Нарахування аліментів за виконавчим листом припинено.

ОСОБА_2 у судовому засіданні скаргу не визнав, суду пояснив, що надавав допомогу дітям, заборгованість всю погасив, з доводами заявника не згоден.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані суду письмові докази вважає, що скарга на дії державного виконавця задоволенню не підлягає.

Відповідно до 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 ст. 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до копії супровідного листа заявник отримала копію оскаржуваної постанови 17.12.2015 року, 28.12.2015 р. звернулася до суду із адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови. 31.12.2015 р. ухвалою Харківського окружного адміністративного суду їй повернуто позовну заяву у звязку із її непідсудністю. 22.01.2016 року вона звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова із скаргою, тому суд приходить до висновку про можливість поновлення заявнику строку для звернення із скаргою.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Жовтневого ВДВС ХМУЮ на виконанні перебував виконавчий лист № 2-1687 виданий 06.09.2007 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_2 у розмірі 1/ 3 частини з усіх видів заробітку. Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 21.09.2007 року відкрито виконавче провадження по виконанню вищезазначеного виконавчого документа (а.с.30).

Із розрахунку заборгованості по аліментам від17.12.2015 р. вбачається, що 29.12.2009 р. старша дитина досягла повноліття, з 30.12.2009 р. розмір аліментів на одну дитину визначався у розмірі 1/ 6 частини від усіх видів доходу боржника. 29.05.2011 р. молодша дитина досягла повноліття, нарахування аліментів за виконавчим листом припинено. заборгованість (а.с. 46-49).

17.12.2015 р. державним виконавцем винесено постанову від 17.12.2015 р. про закінчення виконавчого провадження (а.с. 53).

Відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати, передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено своєчасно і в повному обсязі вчиняти певні дії. Державний виконавець здійснює заходи необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом.

Стосовно грошових коштів, які повернулися до виконавчої служби у зв,язку із їх неотриманням стягувачем то вирішення цього питання можливе у позасудовому порядку.

Винесення постанови про закінчення виконавчого провадження не порушує права чи свободи сторони виконавчого провадження, адже грошові кошти, які перебувають на рахунку з обліку депозитних сум, можуть бути витребувані стягувачем протягом року з дня їх надходження на рахунок, про що стягувачу державним виконавцем надавалися письмові роз,яснення які отримані ОСОБА_1 07.03.2016 року.

З урахуванням вищевикладених обставин, судом не встановлено неправомірності процесуальних рішень та дій державного виконавця по виконанню виконавчого листа в межах доводів скарги заявників оскільки він діяв в межах повноважень наданих йому Законом.

Частиною 3 ст. 387 ЦПК України визначено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги

Пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, при розгляді скарги судом встановлено, що оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем в рамках наданих йому повноважень та на підставі наданих документів, що підтверджують виконання боржником рішення суду щодо стягнення з нього аліментів.

Доказів того, що державним виконавцем невірно здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, а також того, що під час здійснення виконавчого провадження заявник оскаржувала у встановленому законом порядку розрахунок заборгованості по аліментам і натепер існує заборгованість суду не надано.

Суд не вбачає підстав для визнання незаконними дій державного виконавця по складанню довідки про відсутність боргу , оскільки це передбачено її посадовими обов,язками. Доказів того, що розрахунок заборгованості оскаржувався у встановленому законом порядку суду не надано. Розгляд зазначеного питання у межах розгляду скарги на дії державного виконавця законом не передбачено.

У звязку із чим у суда відсутні підстави для задоволення скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця.

ОСОБА_1 у задоволенні скарги на дії та постанову Жовтневого ВДВС ХМУЮ - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий, суддя Срокіна І.І.