Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2016 Справа №607/15217/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування по закону після померлого 20 листопада 2014 року ОСОБА_5, а саме право власності на 1/4 частку квартири по вул. Гагаріна,1/11, в м. Тернополі загальною площею 54,4 кв.м., 1/4 частку автомобіля марки «Skoda Felicia», 1997 року випуску.

Згідно заяви від 16.03.2016р. представник позивача просить справу розглядати без його участі з підтриманням позовних вимог, в обґрунтування яких згідно позову та наданих поясненнях в судовому засіданнях посилається на те, що позивач ОСОБА_1 після смерті її батька ОСОБА_5 є одним із спадкоємцем першої черги до його майна, відповідач ОСОБА_2 як мати є іншим спадкоємцями першої черги. Позивач претендує на 1/4 частку власності у спадковому майні, а саме 1/2 від 1/2 частки квартири по вул. Гагаріна,1/11, так як ОСОБА_5 володів 1/2 часткою власності, іншою 1/2 часткою володіє його мати ОСОБА_2, а також 1/2 від 1/2 частки автомобіля марки «Skoda Felicia», так як вказаний автомобіль був придбаний ОСОБА_5 та ОСОБА_3 під час їхнього шлюбу, відноситься до спільної сумісної власності і частки в якій є рівними.

Однак, при зверненні до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки не подано правовстановлювальних документів на спадкове майном. Оригінал свідоцтва про право власності на квартиру, реєстраційний документ на автомобіль має відповідач ОСОБА_6, і транспортний засіб знаходиться в їхньому користуванні.

Таким чином, порушуються спадкові права ОСОБА_1, що змусило її звернутися до суду за їх захистом.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, згідно заяви просить справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_2 згідно заяви від 31.03.2016р. позовні вимоги визнає, просить справу розглядати без її участі.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_5 помер 20 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне) від 30.01.2015р. №181540.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_7, про що свідчить свідоцтво про її народження від 18.08.1995р. №284905 (повторне).

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 21.04.1994р. актовий запис №363, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стан від 22.03.2016р.

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 06.08.2013р. №043370 розірвали шлюб 06 серпня 2013 року, актовий запис №107.

Позивач ОСОБА_1 змінила своє прізвище із дати реєстрації шлюбу із ОСОБА_8, що вбачається із свідоцтва про шлюб від 18.02.2014р. №226583.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.06.2005р., видане Тернопільським міським БТІ, квартира АДРЕСА_1, загальною площею 54,4 кв.м. належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках по 1/2.

Відповідно до даних облікової картки приватного ТЗ від 18.11.2015р. транспортний засіб марки «Skoda Felicia 1.3 І GLX», 1997 року випуску, номер кузова №ТМВЕЕА613V0472644, належить на праві власності ОСОБА_5 із 19.10.2010р.

За приписами ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно статей 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Таким чином, при встановлених обставинах та приймаючи до уваги положення Сімейного кодексу України суд прийшов до висновку, що автомобіль марки «Skoda Felicia 1.3 І GLX», 1997 року випуску, був придбаний ОСОБА_5 та ОСОБА_7 під час шлюбу, а тому відносить до спільної сумісної власності, частки в якій становлять по 1/2. Іншого судом не здобуто і відповідачем ОСОБА_3 не заперечується.

За таких обставин, позивачу ОСОБА_1 належить в порядку спадкування 1/2 від 1/2 частки ОСОБА_5, що становить 1/4 частки власності у квартирі по вул. Гагаріна,1/11, в м. Тернополі, а також 1/2 від 1/2 частки ОСОБА_5, що становить 1/4 частки власності в автомобілі марки «Skoda Felicia 1.3 І GLX», 1997 року випуску. Частка автомобіля в розмірі 1/2, яка не спадкується, належить в силу закону на праві власності відповідачу ОСОБА_3, як частка у спільній сумісній власності подружжя.

Іншу частку власності у квартирі по вул. Гагаріна,1/11, в розмірі 1/4 повинна успадкувати інший спадкоємець першої черги відповідач ОСОБА_2, яка є його матірю, і яка також має право на успадкування належної їй 1/4 частки власності в автомобілі марки «Skoda Felicia 1.3 І GLX», 1997 року випуску, шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за наявності достатніх правових підстав для такої видачі, а саме доведеності відповідачем ОСОБА_2 факту прийняття нею спадщини в установленому законом порядку після смерті її сина ОСОБА_5

Згідно ст. 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст. 1268 ЦК України).

Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, що померла, до інших осіб.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Постановами приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 13.07.2015р. №234/02-31 та №235/02-31 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону на транспортний засіб та квартиру після смерті її батька ОСОБА_5 за відсутності правовстанолювальних документів.

Згідно ст.ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги факт прийняття позивачем спадщини після померлого ОСОБА_5, підтвердження матеріалами справи віднесення квартири по вул. Гагаріна,1/11, та автомобіля марки «Skoda Felicia 1.3 І GLX», 1997 року випуску, до складу спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 та реєстрацію за ним права власності, вірний розрахунок позивача належної їй частки у спадковому майні, яким не порушуються права інших спадкоємців відповідачів у справі, відсутність вини позивача ОСОБА_1 та неможливість подати нею нотаріусу оригіналів правовстановлювальних документів на спадкове майно для отримання свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що набуті позивачем ОСОБА_1 спадкові права та інтереси порушенні, які слід захисти шляхом задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 218, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу, ст.ст. 328, 392, 1268, 1273 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання права власності в частці по 1/4 на спадкове майно задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м. в порядку спадкування по закону після померлого 20 листопада 2014 року ОСОБА_5.

3.Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частки автомобіля марки «Skoda Felicia 1.3 І GLX», 1997 року випуску, номер кузова №ТМВЕЕА613V0472644, в порядку спадкування по закону після померлого 20 листопада 2014 року ОСОБА_5.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Дзюбановський Ю.І.