Справа № 449/640/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2016 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Борняк Р.О.

з участю секретаря Баран П.Д.

позивача: ОСОБА_1, представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 сільської ради:Дух О.Г.,

редставника відповідача відділу Держземагенства у Перемишлянському районі: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської, Реєстраційної служби Перемишлянського районного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_6, Відділу Держземагенства про визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на землю, визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до Боршівської сільської ради Перемишлянського району Львівської області, Реєстраційної служби Перемишлянського районного управління юстиції, ОСОБА_6, відділу Держземагенства у Перемишлянському районі, який під час розгляду справи був позивачем уточнений та просить визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ №074469, та визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу від 27.01.2003 року в частині земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, посвідченого державним нотаріусом Перемишлянської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрованим в реєстрі № 139.

Будучи допитаним в судовому засідання позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, та просять визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №074469, та визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу від 27.01.2003 року в частині земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Свої позовні вимого позивач обгрунтовує тим, що оскаржуваний Державний акт виданий з порушенням чинного законодавства, без відповідної державної реєстрації, з невідповідним розміром земельної ділянки, без згоди та відома позивача, як суміжного землекористувача, в частині обгрунутвання позовних вимог щодо оскарження договору купівлі-продажу покликається як наслідок оскарження Державного акту, невідповідність зазначення адреси земельної ділянки фактичному її розташуванню.

Будучи допитаним в судовому засіданні представник Боршівської сільської ради ОСОБА_9 заявлений у справі позов визнала, зазначивши що оскаржуваний Державний акт виданий з порушенням чинного на той час законодавства, не зареєстрований в книзі реєстрації таких Державних актів сільської ради, від так не пройшов Державну реєстрацію. Крім цього зазначали, що технічна документація з виготовлення такого Державного акту відсутня. Щодо невідповідності зазначення найменування вулиці, що вказана в оскаржуваному Державному акті, то така назва була змінена, однак відповідне рішення не збереглося.

Будучи допитаним в судовому засіданні представник ОСОБА_6М ОСОБА_3, заявлений у справі позов заперечив в повному обсязі, зазначивши що ОСОБА_6 набула права власності на земельну ділянку і житловий будинок відповідно до укладеного договору купівлі-продажу житлового будинку разом з земельною ділянкою від 27.01.2003 року, що був посвідчений нотаріально та у відповідності до вимог чинного на той час законодавства. Від так, такі дії позивача розцінює як чинення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Будучи допитаним в судовому засіданні представник Держземагенства у Перемишлянському районі ОСОБА_5 заявлений у справі позов заперечив, зазначивши що оспорюваний Державний акт виданий відповідно до діючого на той час законодавства, та підства для задовлення заявленого позову немає.

Заслухавши пояснення учасників, позивача, представника позивача, представників відповідачів, дослідивши та перевіривши в судовому засідання документальні докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого цивільного позову.

Право власності ОСОБА_7 виникло на підставі Рішення № 45 виконавчого комітету Боршівської сільської ради народних депутатів від 01 грудня 1994 року «Про приватизацію земельних ділянок громадян» на земельну ділянку площею 0,35 га.

Вищезазначене рішення було прийняті відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року (зі змінами), згідно з текстом ст. 1 цього Декрету сільським, селищним, міським ОСОБА_10 народних депутатів забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України.

На підставі цього ж Рішення 14.12.1999 року на імя ОСОБА_7 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №074469, на земельну ділянку площею 0,3787 га.

Приймаючи рішення про задовлення позовних вимог в частині визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №074469, суд обгрунтовує таке тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі, та є похідним, від рішення відповідного органу місцевого самоврядування, яким саме і надається відповідне право власності.

З аналізу оскаржуваного Державного акту на право приватної власності на землю, слідує, що такий видавався лише на підставі Рішення № 45 виконавчого комітету Боршівської сільської ради народних депутатів від 01 грудня 1994, оскільки інших рішень органу місцевого самоврядування в такому не зазначено.

Існування інших рішень органу місцевого самоврядування, Боршівської сільської ради, чи існування інших підстав для набуття права власності на землю (якто укладення цивільно-правових угод, інше) які б слугували підставою для набуття права власності на землю ОСОБА_7 в розмірі що перевищує 0,35 га, тобто той що визначений Рішенням № 45 виконавчого комітету Боршівської сільської ради народних депутатів від 01 грудня 1994, в судовому засіданні не встановлено, та не доводено сторонами, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України.

Віт так, підлягає скасуванню Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №074469 виданий ОСОБА_7, 14.12.1999 року як такий що посвідчує право власності на земельну ділянку в розмірі 0,3787 га, що перевищує реально набуте право власності в розмірі 0,35 га, що передбачено статтею 3 вищезазначеного Декрету.

Відповідно до ст. 41 ЦК України (редакції 1963 року, що діяв на момент укладення оспорюваного договору) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України в редакції на момент укладення оскаржуваного правочину, договору купівлі-продажу житлового будинку разом з земельною ділянкою від 27.01.2003 року, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Виходячи з вище викладеного ОСОБА_7 володів правом власності на земельну ділянку розміром 0,35 га, а від так лише в зазначених межах міг укладати цивільно-правові угоди щодо відчуження земельної ділянки, що слугує підставою для визнання недійсним та скасування такого договору.

В цей же час стороною позивача не оскаржується право приватної власності ОСОБА_6 на нерухоме майно, житловий будинок, а від так відповідно до чинної на даний час ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Керуючись ст.ст. 41, 377 ЦК України (в ред. 1963 року), ст.120 ЗК України (в ред. 1990 року), ст.ст. 3,15,110,118,119 ЦПК України, Декретом Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року (зі змінами), суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №074469, на земельну ділянку площею 0,3787 га. виданий ОСОБА_7

Визнати частково недійсним та скасувати в частині купівлі-продажу земельної ділянки пл. 0,3787 га договір купівлі-продажу від 27.01.2003 року, укладежного між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, посвідчений державним нотіріусом Перемишлянської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрованим в реєстрі № 139.

На рішення може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області.

Суддя ОСОБА_10