Єдиний унікальний номер № 741/497/16
Номер провадження 2/741/274/16
УХВАЛА

04 квітня 2016 року м. Носівка

Суддя Носівського районного суду Чернігівської області Дикий В.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

1 квітня 2016 року ОСОБА_1 подала до Носівського районного суду позовну заяву до ОСОБА_2, у якій просила визнати житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Вишнева, 23, м. Носівка, Чернігівська область, спільною сумісною власністю подружжя, визнати за нею право власності на ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та виділити їй на праві особистої власності ? частини житлового будинку з надвірними будівлями.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 30 квітня 1976 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі подружжя за спільні кошти, спільною працею збудували житловий будинок, правовстановлюючий документ на який був оформлений на ім'я відповідача. Між сторонами виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування будинком, його утримання та збереження. Тому ОСОБА_1 у своєму позові просить суд визнати житловий будинок з надвірними будівлями спільною сумісною власністю подружжя, визнати за нею право власності на ? частини спірного будинку з надвірними будівлями та виділити їй на праві особистої власності ? його частини.

Ознайомлення з позовною заявою свідчить, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, позивачем в позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

У своєму позові ОСОБА_1 нічого не зазначає про статус земельної ділянки, на якій розташований спірний будинок з надвірними будівлями, саме: не вказує, на якій правовій підставі земельна ділянка під будинком належить сторонам (хто є її власником та згідно з яким правовстановлюючим документом), точне місце її розташування, площу, оціночну вартість.

У п. п. 23 і 25 Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного Суду України розяснив, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Крім того у п. 18-2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року за № 10 роз'яснено, що, якщо на земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК.

Ураховуючи вищенаведене, позовну заяву необхідно залишити без руху, а тому, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя залишити без руху й надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Суддя В.М. Дикий