АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Диких ОлексіяОлександровича, стягувач ОСОБА_3,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року,

встановила:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року названу скаргу залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу суду з постановленням нової ухвали по суті скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечила.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Постановляючи ухвалу про залишення скарги без задоволення,суд першої інстанції виходив із того, що дії державного виконавця є правомірними. Скаржник не позбавлений права звернутись до державного виконавця, та надати останньому відомості про свою заробітну плату.

Встановлено, що 14 серпня 2015 року відділом ДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 48446134 на підставі виконавчого листа, виданого Голосіївським районним судом м. Києва у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 зазначив, що при проведенні розрахунку заборгованості по аліментам державним виконавцем взята за основу середня заробітна плата по м. Києву, як щодо непрацюючого боржника, хоча скаржник має постійне місце роботи.

Просив суд визнати протиправними дії головного державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м.Києві, які пов'язані з розрахунком заборгованості № 1369/3 від 29.10.2015 року та винесенням постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.10.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 жовтня 2015 року державним виконавцем ВДВС Печерського районного управління юстиції у м.Києві було проведено розрахунок заборгованості по аліментах, про що складено довідка № 1368/3.

Відповідно до довідки розмір заборгованості по аліментам станом на 01 жовтня 2015 року, починаючи з березня 2014 року становить 58 288,66 гривень.

Державним виконавцем вживались заходи щодо отримання відомостей про доходи боржника. Зокрема, був здійснений запит доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про доходи боржника за період з 19.03.2014 року по день надання відповіді.

Проте таких відомостей державному виконавцю надано не було.

Оскільки в матеріалах виконавчого провадження на момент здійснення розрахунку у державного виконавця не було відомостей про отримані боржником доходи з 19.03.2014 року, відтак дії державного виконавця щодо визначення розміру щомісячного доходу ОСОБА_1 на рівні середньомісячної заробітної плати по м. Києву, відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Вказані дії державного виконавця також є правомірними, оскільки у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника (ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» ).

Доводи апеляційної скарги колегія суддів оцінює критично, оскільки дії державного виконавця не позбавляють боржника права звернутись до ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві з заявою про перерахунок заборгованості, надавши відповідні документи про свої доходи і джерела їх отримання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 04 лютого 2016 року постановлена з додержанням вимог закону, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання неюзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук