Справа № 565/118/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області -

під головуванням судді Незнамової І.М.

з участю: секретаря Нафєєвої Н.В.

представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3звернулась в суд із позовом до ОСОБА_4про стягнення на її користь на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою, не з'явилася. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та з участю її представника. Також вказала, що позовні вимоги підтримує повністю.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала повністю та пояснила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у сторін народилися діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 25 вересня 2015 року подружжя ОСОБА_6 проживає окремо. Неповнолітні діти проживають разом із позивачкою. З 01 жовтня 2015 року, за домовленістю сторін, відповідач добровільно сплачував аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки від заробітку щомісячно на підставі заяви про добровільний перерахунок аліментів, однак у позивачки виникли побоювання, що ОСОБА_4 відмовиться від добровільної сплати аліментів і відкличе свою заяву, тому ОСОБА_3 01 лютого 2016 року звернулася до суду із зазначеною заявою. Після звернення позивачки до суду, ОСОБА_4 відкликав із бухгалтерії заяву про добровільний перерахунок аліментів. Просить стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача покликаючись на те, що саме такий розмір зможе покрити всі витрати по належному утриманню дітей, їх лікуванню та забезпеченню життєвого рівня.

В судове засідання ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлений, не з'явився. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та з участю його представника. Також зазначив, що підтримує вимоги заперечень проти позову у яких просив стягнути з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох спільних дітей у розмірі 1/4 частини його заробітку.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 визнала частково та вказала, що дійсно від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей. Незважаючи на те, що сторони перебувають у шлюбі, з вересня 2015 року вони проживають окремо, тому на підставі заяви ОСОБА_4, яка добровільно була подана до бухгалтерії ВП «Рівненська АЕС», з 01.10.2015 року по момент звернення позивачки до суду із позовом про стягнення аліментів, вираховувалась 1/2 частка заробітку із відповідача в рахунок сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після отримання копії позовної заяви з додатками, відповідач відкликав із бухгалтерії ВП «Рівненська АЕС» подану заяву. Представник відповідача зауважила, що за період з жовтня 2015 року по січень 2016 року позивачка отримала аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 52 123 грн. 29 коп., при цьому вимагаючи ще з відповідача оплачувати комунальні послуги за квартиру де той з вересня 2015 року не проживає. Окрім цього ОСОБА_3 почала чинити ОСОБА_4 перешкоди у спілкуванні з дітьми і з цього приводу відповідач має намір звернутися із заявою до служби у справах дітей. Представник відповідача вважає, що в судовому засіданні ні документи, які подані позивачкою, ні її представник у своїх поясненнях не довели суду використання отриманих за чотири місяці 52 123 грн. 29 коп. аліментів саме на спільних дітей. Представник відповідача вказала, що ОСОБА_3 не заперечує проти стягнення з нього на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача і вона також погоджується з тим, що оскільки відповідач отримує високу заробітну плату, то саме розмір, який складає 1/4 частину його заробітку буде достатнім для належного утримання їх неповнолітніх дітей.

Заслухавши та проаналізувавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Підставами для такого висновку суду є наступне.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 22.01.2006 року у відділі РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 22.01.2006 року.

Від спільного проживання у сторін народилися діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказана обставина підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 від 10.07.2006 року та серії НОМЕР_4 від 05.08.2010 року.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З довідки №544 від 10.03.2016 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3, 1976 року народження, ОСОБА_8, 2000 року народження, ОСОБА_5, 2006 року народження, ОСОБА_6, 2010 року народження, ОСОБА_4, 1977 року народження.

Із довідки №652 від 10.02.2016 року вбачається, що з 01.10.2015 року по 31.01.2016 року із заробітної плати ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, за заявою відповідача від 30.09.2015 року, утримувались аліменти в розмірі 50%, що становить за вказаний період часу 52 123,29 грн.

Довідкою №2845 від 09.03.2016 року підтверджується, що ОСОБА_4 працює начальником зміни цеху атомної електростанції РЦ-2 ВП «Рівненська АЕС» і його нарахований заробіток за шість місяців роботи починаючи з вересня 2015 року по лютий 2016 року становить 204 468,93 грн.

Довідкою №50 від 03.03.2016 року підтверджується, що ОСОБА_3 працює лікарем і її нарахований заробіток за шість місяців роботи починаючи з вересня 2015 року по лютий 2016 року становить 31 167,18 грн.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), вказуючи на те, що діти постійно хворіють, перебувають на диспансерному обліку у медичному закладі по місцю проживання відповідно до встановлених їм діагнозів, що тягне за собою придбання ліків та періодичні виїзди на обстеження до діагностичного центру та обласної лікарні, необхідність відвідування дітьми навчання з іноземних мов та гуртків, що впливають на їх розвиток, а також пристойного харчування, предметів одягу та відпочинку у літній період.

Однак в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_3 є працевлаштованою, а відтак може нести обов'язок по утриманню дітей в порядку вимог ст. 141 СК України нарівні із батьком дітей. Жодних доказів на спростування зазначеного ОСОБА_3 суду не подала.

Відповідач ОСОБА_4 не заперечує проти стягнення з нього на утримання дітей аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку.

Твердження сторін про наявність на їх утриманні батьків пенсійного віку, суд до уваги не бере, так як в судовому засіданні встановлено, що батьки отримують пенсії, проживають окремо і спільного господарства зі сторонами не ведуть. Вказаний факт в судовому засіданні сторонами не спростований. Також суду не надано жодного доказу, як зі сторони позивачки, так і зі сторони відповідача щодо надання батькам матеріальної допомоги.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище обох сторін, стан їх здоров'я та стан здоров'я дітей, суд вважає за необхідне в даному випадку визначити аліменти, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з дня пред'явлення позову, тобто з 01.02.2016 року, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) батька.

Керуючись ст.ст.8,10,11,60,212-215,294 ЦПК України, ст.ст.180-182 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця м.Кузнецовськ, Рівненської області, ІПН НОМЕР_1, працюючого начальником зміни РЦ-2 ВП «Рівненська АЕС», зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) батька щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти стягувати з 01.02.2016 року, з дня звернення до суду.

Стягнути з ОСОБА_4на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий