У х в а л а

іменем україни

06 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» ТМ «Авто Так» Україна про визнання недійсними окремих умов угоди, зобов'язання зафіксувати в угоді вартість автомобіля на момент його придбання, суму щомісячних платежів та зробити перерахунок сплачених щомісячних сум чистих внесків за автомобіль відповідно до ціни автомобіля на момент придбання, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що 27 вересня 2011 року він уклав угоду з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» ТМ «Авто Так» Україна (далі - ТОВ «Авто Просто» ТМ «Авто Так» Україна) з метою придбання автомобіля Шевроле Авео за ціною 90 920 грн та вважав, що купує його в розстрочку на десять років зі сплатою 969 грн на місяць.

Зазначив, що читав угоду протягом нетривалого часу, а тому не міг відразу збагнути всі її умови. 23 листопада 2011 року він одержав автомобіль Шевроле Авео базову модель, однак на момент його одержання ціна становила 91 920 грн, що відображено в Додатку № 3. З березня 2014 року відповідач почав підвищувати щомісячні рахунки, посилаючись на поточну ціну автомобіля, вказану в Додатку № 2 до угоди, пояснивши це нестабільністю курсу валют та підвищенням цін на усі групи товарів. Таким чином, чистий внесок за автомобіль за три роки виріс втричі з 765 грн 97 коп. до 2 172 грн 10 коп.

Підставами позову зазначив несправедливість умов договору щодо поточної ціни автомобіля, яка не може підвищуватися вже після продажу автомобіля, та бажання відповідача збагатитися за його рахунок, істотний дисбаланс між правами та обов'язками сторін. Крім того, укладаючи угоду, він як юридично необізнана людина вважав, що укладає договір купівлі-продажу автомобіля в розстрочку, бо не розумівся у формулюваннях «купівля-продаж» та «надання права на отримання автомобіля».

Вважав, що підвищення ціни автомобіля після його придбання є порушенням прав споживача, тому просив суд визнати недійсними: рядок 12 термін «Поточна ціна автомобіля» розділу 1 Додатка №2 до угоди, п.2.6, п.2.7 ст. 2, п.9.1. п.9.2, п.9.4 ст. 9. п. 14.1. п.14.5. п.14.6 ст.14, ст. 18 Додатку №2 до угоди і виключити їх з угоди, бо відповідачем порушено принцип рівності сторін договору відповідно до п.4,7 ч.1 ст. 21,ч.1, ч.2, п. п. 3,11,13 ч. 3,ч. 5, п.1 ч. 6, ч.7 ч.8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»; визнати частково недійсними умови угоди від 27 вересня 2011 року з моменту її укладання і виключити з усіх пунктів Додатку №2 до угоди слова: «Поточна ціна автомобіля», «Поточна ціна автомобіля, дійсна на момент сплати», «Поточна ціна автомобіля, дійсна на момент проведення Асігнаційного акту», «Поточна ціна автомобіля у відповідному місяці», замінивши їх на слова «Ціна автомобіля на момент його придбання» в розділі 1 (визначення термінів) Додатка № 2 до угоди; п.2.1,п.2.2 ст. 2; п.3.2 ст.3; п.6.3 і 7.2, п.7.3 ст.7; п.8.2.1.2 ст. 8; п.9.2, п.9.2а, п.9.6 ст.9; п.13.3,п.13.4.3 ст. 13 Додатка №2 до угоди; ст. 3 Додатка №3 до угоди; зобов'язати відповідача зафіксувати в угоді від 27 вересня 2011 року ціну легкового автомобіля «Шевроле Авео» у сумі 91 920 грн на момент його придбання, без права в подальшому підвищення ціни автомобіля відповідачем за будь-яких підстав; зобов'язати відповідача зафіксувати суму щомісячних платежів з моменту укладання договору у розмірі 1317 грн 49 коп., відповідно вартості автомобіля на момент його придбання та відповідно розрахунку викладеному у додатку №1 до угоди від 27 вересня 2011 року; зобов'язати відповідача зробити перерахування всіх вже сплачених щомісячних сум чистих внесків за автомобіль, відповідно до ціни автомобіля на момент його придбання.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від

11 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 19 листопада 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом першої інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд, врахувавши дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для його скасування.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні вимог, на підставі дослідження та оцінки наданих сторонами доказів (ст. 212 ЦПК України), врахувавши правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року № 6-40цс13, дійшов правильного висновку про відсутність, передбачених ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», підстав, для визнання умов договору щодо поточної ціни автомобіля та щомісячних внесків, несправедливими.

Таким чином, при вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська