Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 26 січня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 26 січня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 11 379,84коп. та судові витрати в розмірі 243,6грн.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідачки покликається на незаконність рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про правомірність підняття двічі банком процентної ставки та комісії за договором кредиту, належне повідомлення відповідачки про таку зміну.

Доводить, що у розрахунку заборгованості з березня 2014року допущені математичні помилки при нарахуванні відсотків, а тому суд першої інстанції безпідставно прийняв його до уваги як належний доказ що підтверджує суму заборгованості.

Вважає, що сума заборгованості по тілу кредиту становить 2168,94грн., по відсотках 1420,55грн. та комісії 1185грн., в звязку з чим просить рішення суду змінити.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, виходив із того, що згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, це є підставою для стягнення грошових коштів за цим договором.

З таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Встановлено, що 19 травня 2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником кого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений договір кредиту, відповідно до умов якого остання отримала кошти у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту у вигляді відновлювальної кредитної лінії на кредитну картку зі сплатою процентів в розмірі 3% на місяць із розрахунку 360 днів у році. Комісія за зняття готівки сплачується у сумі 3% від суми зняття та списується з картрахунку в момент проведення операції. Погашення заборгованості по кредиту здійснюється щомісячними платежами в розмірі 7% від загальної суми здійснених транзакцій, але не менше 50грн. Період сплати з 1 по 25 число кожного місяця.

Сторонами погоджено, що договір складається з заяви позичальника, Пам'ятки Клієнта, Умов і Правил надання банківських послуг, Тарифів банку. Тобто, між сторонами виникли договірні правовідносини, що регулюються положеннями ст.1069 ЦК України - Кредитування рахунку, а права і обовязки сторін, повязані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі цього договору.

На виконання договору позивачем на ім'я відповідача відкритий картковий рахунок та видано платіжну карту типу «Віза класік Універсальна».

Згідно з пунктом 9.12 Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Строк дії картки «Віза класік Універсальна», яка видана на імя ОСОБА_1, закінчився 31 травня 2009 року.(а.с.6 зворот)

Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

В матеріалах справи відсутні докази про видачу позичальнику картки з новим строком дії, а пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, а також на те, що після закінчення строку дії договору банк не видавав боржнику грошових коштів, а боржник своїх зобовязань за договором від 19 травня 2006 року не виконала.

Вбачається, що ОСОБА_1 постійно вносила платежі на погашення заборгованості, останній нею здійснено 6 серпня 2013 року в сумі 15грн., що свідчить про переривання строку позовної давності.

Ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Кредитор звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом у серпні 2015 року, надавши розрахунок заборгованості станом на 30 червня 2015 року.

Відповідно до підпункту 5.5.1 пункту 5 розділу 2 Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасне виконання боргових зобовязань(користування простроченим кредитом і овердрафтом) позичальник сплачує проценти по підвищеній процентній ставці або додаткову комісію, розміри яких встановлюються тарифами.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач на суми поточної та простроченої заборгованості нараховував відсотки до 31 грудня 2012року, виходячи із ставок відповідно 36% річних та 72% річних, а з 1.01.2013року на всю заборгованість в розмірі 30% річних, з 1.09.2014року - 34,8% річних, з 1.04.2015р.- 43,2% річних, а розмір комісії з 1.11.2013року був збільшений із 50грн. до 100грн. Загальний розмір заборгованості по комісії становить 2185грн.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного нарахування відсотків за кредитом з 1 березня 2014року є обґрунтованими,виходячи з наступного.

Проценти нараховуються за формулою: суму боргу помножити на розмір річних відсотків, поділити на 100, поділити на 360(календарні дні відповідно до п.п. 5.5 пункту 5 розділу 2 Умов та правил , умов заяви) та помножити на кількість днів у періоді.

Заборгованість по тілу кредиту становить 2168,94грн., її суму відповідачка не оспорює, в звязку з чим проценти за період з 1 березня по 31 серпня 2014року мають становити 332,57грн. (2168,94х30:100:360х184дні); за період з 1 вересня 2014року по 31 березня 2015року -444,49грн. (2168,94х34,8:100:360х212днів); за період з 1 квітня по 30 червня 2015року -236,85грн.(2168,94х43,2:100:360х91). Всього за період з 1 березня 2014року по 30 червня 2015року становлять 1013,91грн.

Із розрахунку заборгованості, що міститься на а.с.3-5 вбачається, що станом на 1.03.2014року у відповідачки існувала заборгованість за відсотками в сумі 553,38грн., а тому загальна заборгованість за відсотками станом на 30 червня 2015року становить 1567,29грн.(1013,91+553,38).

22 грудня 2015року ОСОБА_1 подала заяву до суду першої інстанції про застосування строку позовної давності.

Що стосується висновків суду першої інстанції щодо пропуску банком позовної давності до вимог про стягнення штрафу, то слід зазначити таке.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено відповідальність боржника у вигляді штрафу за порушення строків повернення платежів більш ніж на 120 днів.

Установивши, що кінцевим строком повернення кредиту визначено 31 травня 2009 року та зясувавши факт неповернення кредиту до цієї дати, унаслідок чого після збігу 120 днів (тобто після 28 вересня 2009 року) банк отримав право на стягнення штрафу, суд дійшов помилкового висновку про дотримання банком у серпні 2015 року строку позовної давності для стягнення неустойки, при сплаті останнього платежу 6 серпня 2013року.

Отже, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Окрім цього, резолютивна частина рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.215 ЦПК України, в ній не зазначено складові заборгованості по кредиту, що підлягають сплаті.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що позивач неправомірно в односторонньому порядку без згоди позичальника та укладання додаткової угоди змінив тарифи не заслуговують на увагу, так як не ґрунтуються на умовах укладеного договору.

Відповідно до ст.88,89 ЦПК України підлягає зменшенню розмір стягнутого судового збору. Позов задоволено на 52% (5921,23х100:11379,84). В звязку з частковим задоволенням апеляційної скарги відповідачці підлягає стягненню з позивача судовий збір в сумі 128,62грн. (267,96х52%=139,34грн.; 267,96-139,34). Позивачем при подачі позову сплачено 243,6грн., тому з відповідачки стягненню підлягає судовий збір в сумі 126,67грн. (243,6х52%). Отже стягненню з відповідачки на користь банку підлягає судовий збір в розмірі 1,95грн.( 128.62-126.67)

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 317, 325 ЦПК України, ст.ст.258,610 ЦК України, колегія суддів,

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 26 січня 2016 року скасувати.

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 19 травня 2006 року, яка утворилась станом на 30.06.2015року в загальній сумі 5921(пять тисяч девятсот двадцять одну)грн.23коп., яка складається із тіла кредиту в сумі 2168,94грн., відсотків в сумі 1567,29грн. та комісії в сумі 2185грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1(одна)грн.95коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_3

ОСОБА_4