Справа № 567/242/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Мельниченко Т.М.

з участю

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Острозької районної державної адміністрації Рівненської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору управління Держгеокадастру в Острозькому районі Рівненської області про визнання права власності на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до Острозької РДА, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору управління Держгеокадастру в Острозькому районі Рівненської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) звернувся ОСОБА_3 Зазначив, що ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.11.2011 року та зареєстрованого в реєстрі за №2220, мав право право на земельну частку (пай) розміром 3,94 га в умовних кадастрових гектарах в землі, яка перебувала в колективній власності КСП "Україна", яке належало ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0032404, виданого 12.07.1996 року.

Вказуючи на те, що він є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4, який помер 04.10.2014 року, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя ОСОБА_4, після отримання свідоцтва про право на спадщину, будь-яких дій щодо переоформлення права за земельну частку (пай), виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї не здійснив та втратив оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай).

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обємі, просять суд визнати за ОСОБА_3 як спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 право власності на земельну частку (пай) розміром 3,94 га в умовних кадастрових гектарах в землі, яка перебувала в колективній власності КСП "Україна", яке належало ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0032404, виданого 12.07.1996 року, право на яку ОСОБА_4 мав відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.11.2011 року та зареєстрованого в реєстрі за №2220.

Зазначили, що сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0032404, виданим 12.07.1996 року Острозькою районною державною адміністрацією посвідчувалося право ОСОБА_5 на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Україна" розміром 3,94 га. Після смерті ОСОБА_5, який помер 30.01.2007 року, ОСОБА_4 як спадкоємцю за законом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме на право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0032404, виданим Острозькою РДА 12.07.1996 року на імя ОСОБА_5 Вказаним сертифікатом посвідчувалося право ОСОБА_5 на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП "Україна" розміром 3,94 га.

01.10.2014 року ОСОБА_4 помер. За життя ним було складено заповіт, відповідно до якого він все своє майно заповів ОСОБА_3 Вказали, що у зв'язку з тим, що за життя ОСОБА_4 не здійснив будь-яких дій щодо переоформлення права за земельну частку (пай), виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї та втратив оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), ОСОБА_3 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Представник відповідача - Острозької РДА в судове засідання не з'явився, в поданій заяві позов визнав та просить справу розглянути за його відсутності.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - управління Держгеокадастру в Острозькому районі Рівненської області в судове засідання не зявився, подав суду заяви, в якій проти задоволення позову не заперечує та просить справу розглянути за його відсутності.

Суд, вислухавши представників позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали спадкових справ, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню.

З наявної в спадковій справі копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0032404, виданого 12.07.1996 року вбачається, що ОСОБА_5 на підставі рішення Острозької районної державної адміністрації від 30.07.1996 року №283 належало право на земельну частку (пай), розміром 3,94 га в умовних кадастрових гектарах, в землі, яка перебувала в колективній власності КСП "Україна .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №032692 втановлено, що ОСОБА_5 помер 30.01.2007 року.

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2011 року та матеріалів спадкової справи №399/11 встановлено, що спадкоємцем майна ОСОБА_5, а саме: права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0032404, виданого Острозькою РДА 12.07.1996 року на імя ОСОБА_5 та майнового паю в загальному пайовому фонді СПП "Україна" с. Тесів Острозького району, який належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії РВ №0174370, виданого Тесівською сільською радою Острозького району 31.01.2005 року є ОСОБА_4

Відповідно до оголошення в газеті "Життя і слово" №103-104 від 26.12.2015 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0032404, виданий 12.07.1996 року на імя ОСОБА_4 втрачено та його просять вважати недійсним.

Згідно заповіту, посвідченого Тесівською сільською радою Острозького району Рівненської області 03.07.2012 року, ОСОБА_4 заповів все своє майно ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №162816 вбачається, що ОСОБА_4 помер 04.10.2014 року.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії встановлено, що ОСОБА_3 видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст.. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Таким чином, заповівши позивачу усе своє майно, зокрема, і право на земельну частку (пай) розміром 3,94 га в умовних кадастрових гектарах в землі, яка перебувала в колективній власності КСП "Україна", ОСОБА_4 розпорядився своїм правом на зазначене майно на майбутнє на користь ОСОБА_3

В судовому засіданні встановлено, що заповіт ОСОБА_4 щодо позивача, відповідно до ст.. 1254 ЦК України не змінювався та не скасовувався, тобто воля заповідача на момент його смерті щодо зазначеного права на земельну частку (пай) залишилась незмінною.

Відповідно до п.17 Розділу Х "Перехідні положення" ЗК України, сертифікат на право на земельну частку (пай) вважається правовстановлюючим документом при реалізації права громадянина на відведення земельної частки в натурі і є дійсним до виділення в натурі такої земельної ділянки та видачі державного акту на право власності на землю.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що сертифікат, який посвідчує право померлого ОСОБА_4 на земельну ділянку втрачений та відновити його неможливо у звязку зі смертю спадкодавця та враховуючи те, що ОСОБА_3 не може реалізувати своє право на зазначене майно, так як воно не визнається іншими особами, то за ним як спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 необхідно визнати право на земельну частку (пай) розміром 3,94 га в умовних кадастрових гектарах в землі, яка перебувала в колективній власності КСП "Україна", яке належало ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0032404, виданого 12.07.1996 року, право на яку ОСОБА_4 мав відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.11.2011 року та зареєстрованого в реєстрі за №2220.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Звернувшись до суду, позивач просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) в землі, яка перебувала в колективній власності КСП "Україна", яка належала ОСОБА_5 на підставі відповідного сертифікату. В тойже час, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 належало не право власності на земельну частку (пай), а право на земельну частку (пай), яке перейшло в порядку спадкування до ОСОБА_4

За таких обставин, оскільки до складу спадщини ОСОБА_4 увійшло право на земельну частку (пай), то позов підлягає частковому задоволенню з визнанням за ним права на зазначену земельну частку (пай).

Одночасно, при вирішенні спору судом враховуються і норми ст.152 ЗК України, якою визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнаня прав та норми ст. 16 ЦК України, якою визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

На підставі п. 4 ст.25, п. 11 ч.1 ст.346, ст.. 392, 1216, 1233-1236, 1269 ЦК України, ст.. 152 ЗК України, керуючись ст. 10, 57, 62, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

визнати за ОСОБА_3 як спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) розміром 3,94 га в умовних кадастрових гектарах в землі, яка перебувала в колективній власності КСП "Україна", яке належало ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0032404, виданого 12.07.1996 року, право на яку ОСОБА_4 мав відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.11.2011 року та зареєстрованого в реєстрі за №2220.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_6