АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа №22-ц/796/3410/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач: Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Барановської Л.В.

суддів: Панченка М.М., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відшкодування вартості майна внаслідок шахрайських дій.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути із ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 3535,90 грн., а також судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що позивач домовився із відповідачем про те, що останній встановить прошивку на телефон ОСОБА_1

02.07.2015 року встановлене програмне забезпечення перестало працювати і ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з вимогою усунути недоліки його роботи. У свою чергу відповідач, взявши телефон, через обумовлений термін не повернув його позивачу, а на вимогу позивача віддати зазначив, що телефон він викинув.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, а саме: стягнути з ОСОБА_2 суму в розмірі 3400 грн. - вартості мобільного телефону, а також 135 грн. 90 коп. - вартості кабелю, та судові витрати, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки доказам, неповно з»ясував обставини справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності ) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначений у ч. 1 даної статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

У відповідності до ст.ст. 58,59,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, за допомогою належних та допустимих доказів.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень, а саме: не доведено відшкодування вартості мобільного телефону та кабелю та не надано суду докази щодо вчинення відповідачем злочину.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надання належної правової оцінки зібраним у справі доказам та застосування правових норм, які регулюють дані правовідносини.

Судом встановлено та не заперечується учасниками процесу про те, що позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 про надання послуг, а саме встановлення програмного забезпечення на мобільний телефон. Вказані послуги були здійснені і оплачені.

Позивач посилався на те, що 02.07.2015 року встановлене програмне забезпечення перестало працювати і він звернувся до ОСОБА_2 з вимогою усунути недоліки його роботи. У свою чергу відповідач, взявши телефон, через обумовлений термін не повернув його позивачу, а на вимогу позивача віддати зазначив, що телефон він викинув.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування шкоди, оскільки позивачем не було доведено своїх позовних вимог та не надано суду доказів того, що ОСОБА_2 вчинив суспільно-небезпечне діяння та згідно із чим завдав збитків.

Суд повно і всебічно з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків рішення суду не спростовують і на суть постановленого рішенняне впливають.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді