УХВАЛА

іменем україни

13 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про зміну способу виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 11 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Бастма», Одеської міської ради, треті особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, товариство з обмеженою відповідальністю «ЕсЕйчВі», про надання житлової площі за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 67,73 кв. м, житловою площею 47,8 кв. м. 30 травня 2004 року стався обвал сходової клітини та частини квартир вказаного будинку, у зв'язку із чим її було відселено та розміщено для тимчасового проживання у готелі «Пассаж». Рішенням виконкому Одеської міської ради

від 5 липня 2004 року вона була включена до списку сімей, які потребують першочергового надання житлових приміщень, однак до вказаного часу їй не надано відповідної житлової площі.

З урахуванням зазначеного, позивачка просила зобов'язати відповідачів надати їй двокімнатну квартиру, загальною площею 67,73 кв. м.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов'язано Одеську міську раду надати ОСОБА_3 двокімнатну квартиру, загальною площею не менше 67,73 кв. м.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2015 року рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про зміну способу виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2013 року шляхом стягнення з бюджету м. Одеси на її користь грошових коштів для придбання квартири у розмірі 1 545 767 грн 62 коп., посилаючись на те, що 24 грудня 2014 року відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з відсутністю об'єктів, зареєстрованих за територіальною громадою м. Одеси, які можуть бути надані позивачу на виконання вищевказаного рішення суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2015 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Змінено спосіб виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2013 року шляхом стягнення з бюджету м. Одеси на користь ОСОБА_3 грошових коштів для придбання житлової квартири в сумі 1 545 767 грн 62 коп.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року ухвалу районного суду скасовано та постановлено нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_3 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи заяву про зміну способу і порядку виконання рішення, суд першої інстанції виходив із того, що 24 грудня 2014 року відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з відсутністю об'єктів, зареєстрованих за територіальною громадою м. Одеси, які можуть бути надані позивачу на виконання вищевказаного рішення суду, на стягнення з бюджету

м. Одеси на її користь грошових коштів для придбання житлової квартири у розмірі 1 545 767 грн 62 коп.

Скасовуючи ухвалу районного суду й відмовляючи у задоволенні заяви, апеляційний суд виходив із того, що матеріалами справи не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення. При цьому вважали, що виконання рішення можливе без зміни способу та порядку виконання.

Такі висновки судів є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які судом вірно застосовані, а наданим доказам суди дали належну правову оцінку (ст. 212 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 67,73 кв. м, житловою площею 47,8 кв. м. 30 травня 2004 року стався обвал сходової клітини та частини квартир вказаного будинку, у зв'язку із чим її було відселено та розміщено для тимчасового проживання у готелі «Пассаж». Рішенням виконкому Одеської міської ради від 5 липня 2004 року вона була включена до списку сімей, які потребують першочергового надання житлових приміщень у зв'язку із виселенням, однак до вказаного часу їй не надано відповідної житлової площі.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою державного виконавця суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Тлумачення положень вказаної правової норми дає підстави дійти висновку, що питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть.

Скасовуючи ухвалу районного суду та відмовляючи в задоволенні заяви, апеляційний суд, правильно застосувавши ст. 373 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що заява про зміну способу і порядку виконання рішення не підлягає задоволенню, оскільки в разі її задоволення фактично буде змінено по суті зміст резолютивної частини рішення суду, що є порушенням норм процесуального права та фактично призведе до зобов'язання міської ради здійснити видатки, тобто до виплати коштів, розпорядження якими має затверджуватись у встановленому законом порядку при затвердженні місцевого бюджету.

Під час розгляду справи судами не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими та правильність висновків судів не спростовують, тому колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик