Справа №265/6800/15-ц
Провадження №2/265/167/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А. В., за участю секретаря судового засдіання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом Комерційного комунального підприємства «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості користування тепловою енергією, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 комунальне підприємство «Маріупольтепломережа» (далі ККП «Маріупольтепломережа») звернувся із позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за теплову енергію.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідачі є квартиронаймачами квартири АДРЕСА_1 (особовий рахунок № 439992), опалювальна площа 30,16 кв.м. У порушення діючих законодавчих та нормативних актів, оплата за користування тепловою енергією провадилася не у повному обсязі, у результаті чого за період з 01 березня 2009 року по 01 травня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 15 633,79 гривень. Щомісячно, при отриманні квитанцій відповідачі повідомлялись про наявність заборгованості та необхідність її оплати, однак до теперішнього часу оплата не здійснена. З метою захисту свої інтересів і на підставі ст. 96 ЦПК України, позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з заявою про видачу судового наказу. Ухвалою суду від 13 серпня 2015 року було відмовлено у видачі судового наказу. Однак, з роздрукування особового рахунку № 439992 сума заборгованості є наявною. На підставі вище викладеного представник позивача просить суд, стягнути з відповідачів заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 15 633,79 гривні, суму трьох відсотків річних 1 320,11 гривень, інфляційні витрати в сумі 8 578,70 гривень, а аткож судовий збір у розмірі 1 218 гривень.

Представник позивача ОСОБА_6, що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 до відкритого судового засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Крім того, відповідачі надали заяву про застосування строків позовної давності, в якій просили застосувати строк позовної давності в межах діючого законодавства.

Відповідча ОСОБА_4 до судового засідання не зявилась, по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є квартиронаймачами квартири квартири АДРЕСА_1 (особовий рахунок № 439992).

Відповідно до ст.ст. 68, 162 ЖК України, ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 17, 35 «Правил користування приміщенням жилих будинків та прибудинкової території», затверджених постановою кабінету міністрів України №572 від 08.10.1992 року, власники (наймачі) квартир зобов'язані вчасно оплачувати квартплату й комунальні послуги.

Відповідно до ст.64 ЖК України члени родини наймача квартири несуть із ним солідарну відповідальність по оплаті комунальних послуг і квартплати.

Вказаного вимагають «Правила користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 8.10.1992 року , в п.17 яких зазначено «Власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Платежі за комунальні і інші послуги власниками квартир вносяться щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлені інші строки».

Наведені вимоги законодавства, а також ст.ст.162,179 ЖК України, вказують на те, що відповідачі повинні сплачувати комунальні послуги, в тому числі за користування тепловою енергією, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з розшифровкою особистого рахунку ККП «Маріупольтепломережа» у відповідачів склалась заборгованість за користування тепловою енергією за період з 01 березня 2009 року по 01 травня 2015 року та становить 15 633,79 гривень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 серпня 2015 року, у прийняті заяви ККП «Маріупольтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиту теплову енергію відмовлено, що стало підставою для звернення з тими самими вимогами в позовному порядку.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Вимогами ч. 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно із ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі подали заяву, в якій просили застосувати строк позовної давності, відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Судом встановлено, що позивач у серпні 2015 року вже звертався до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергією, але ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області у видачі судового наказу було відмовлено, оскільки із заяви вбачався спір про право в частині позовної давності.

З розрахунку позивача вбачається, що ним заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з березня 2009 року по квітнень 2015 року, а трьох процентів річних та індексу інфляції за період з серпня 2010 року по квітнень 2015 року.

Таким чином, із застосуванням строку позовної давності, стягненню з відповідачів підлягає сума заборгованості за період з серпня 2012 року по квітнень 2015 року включно, з нарахуванням на неї трьох процентів річних та індексу інфляції

Отже, перевіривши розрахунки надані позивачем, судом встановлено, що за період з серпня 2012 року по квітнень 2015 року заборгованість відповідачів за користування теплову енергію становить 7271,56 грн.; три процента річних становить 306,32 грн.; індексу інфляції за становить 3556,44 грн., а тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже, виходячи з вимог пропорційності, з відповідачів підлягає стягненню сума судового збору в сумі 531,16 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Комерційного комунального підприємства «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Комерційного комунального підприємства «Маріупольтепломережа» () заборгованість за користування тепловою енергією за період з липня 2012 року по квітень 2015 року в розмірі 7271,56 грн.; три процента річних в розмірі 306,32 грн.; індекс інфляції в розмірі 3556,44 грн., а всього 11134,32 (одинадцять тисяч сто тридцять чотири) гривні 32 копійки.

3. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в дольовому порядку на користь Комерційного комунального підприємства «Маріупольтепломережа» () суму судового збору в розмірі 531,16 грн., тобто по 177,05 (сто сімдесят сім) гривень 05 копійок з кожного.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

6. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В.Щербіна