АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

05 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.,

секретаря: Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2,

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_1, третя особа: Приватне підприємство «Торговий дім «Еластік», про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ» (далі - ПАТ «Піреус Банк МКБ», Банк) звернулося до суду з позовом, уточненим в подальшому, до ОСОБА_1, у якому, посилаючись на неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, просило звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру та земельну ділянку

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року позов задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 0,0515 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданого 07 серпня 2009 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 07-7-04580; однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого 16 жовтня 2001 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шнирьовою Г.М., зареєстрованого в реєстрі за № 4285 та зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 04 березня 2002 року за реєстровим № 4713 в реєстровій книзі за № 237-134; у рахунок погашення заборгованості ПП «ТД «Еластик» перед ПАТ «ПіреусБанк МКБ» за кредитним договором від 10 вересня 2007 року № К/07-77-1/КД у розмірі 3 109 979 доларів 75 центів США, з яких 1 898 851 долар США 90 центів - заборгованість за тілом кредиту, 1 170 355 доларів 38 центів - заборгованість за процентами за користування кредитом, 17 980 доларів 69 центів - пеня за несвоєчасну сплату процентів та 22 791 долари 78 центів - пеня за несвоєчасну сплату кредиту. Зазначено спосіб реалізації предметів іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів.

Встановлено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій при виконанні рішення суду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач через свого представника звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій вказувала, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалено за неповного з'ясування судом обставин справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначала, що в судовому рішенні зазначені обставини, які не були дослідженні судом, а сума основного боргу та її складові, зазначені у рішенні не відповідають наявній заборгованості. Судом не надана оцінка співмірності суми заборгованості за кредитним договором та вартості іпотечного майна, що впливає на обсяг прав відповідача в подальшому звернутись в якості кредитора до боржника.

Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просила рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Справа неодноразово переглядалась судами апеляційної та касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 01 вересня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Представник ПАТ «Піреус банк МКБ» - Утушкін О.О. в судовому засіданні просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_1 та ПП «ТД «Еластик», про час та місце розгляду справи неодноразово належним чином повідомлялися, в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 10 вересня 2007 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Піреус Банк МКБ», та ПП «ТД «Еластик» укладено кредитний договір № К/07-77-1/КД, відповідно до якого Банк відкрив позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію з максимальним лімітом 1 600 000,00 доларів США терміном до 09 вересня 2017 року, а позичальник зобов'язався щомісячно повертати кредит рівними частинами, а також сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 13 % річних. В подальшому додатковими угодами було збільшено ліміт кредитної лінії до 2 746 969,00 доларів США та змінено розмір процентної ставки за користування кредитом і встановлено її на рівні 11% річних.

Належне виконання ПП «ТД «Еластик» зобов'язань за кредитним договором № К/07-77-1/КД забезпечувалось договором іпотеки № 1/07-77-1/3/КД від 23.10.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В., за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку ВАТ «Піреус Банк МКБ» земельну ділянку площею 0,0515 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить їй на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_1, виданого 07 серпня 2009 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №07-7-04580.

Також, в забезпечення виконання ПП «ТД «Еластик» зобов'язань за кредитним договором, між ВАТ «Піреус Банк МКБ» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки № 1/07-77-1/6/КД від 23.10.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В., відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1 яка належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири від 16 жовтня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 4285, а також зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 04 березня 2002 року за № 4713 в реєстровій книзі за № 237-134.

Відповідно до положень ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Судом встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням ПП «ТД «Еластік» умов кредитного договору утворилася заборгованість.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а тому Банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Частинами 1 та 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ст. 35 вказаного Закону у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо невірного визначення судом першої інстанції суми заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01 грудня 2011 року за заявою ВАТ Банк «Біг Енергія» порушено провадження у справі про визнання банкрутом ПП «ТД «Еластик» за загальною процедурою банкрутства. Заборонено посадовим особам боржника або власнику його майна чи уповноваженому ним органу або іншим особам вчиняти будь-які дії щодо майнових активів, а також дії щодо реорганізації чи ліквідації юридичної особи-боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою цього ж суду від 25 жовтня 2012 року ПП «ТД «Еластик» було визнано банкрутом.

02 липня 2012 року Господарським судом Миколаївської області було задоволено заяву ПАТ «Піреус банк МКБ» про визнання кредитором ПП «ТД «Еластик».

31 січня 2014 року ПАТ «Піреус Банк МКБ» звернулося до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог в якій зазначив, що 08 листопада 2013 року за рахунок реалізації заставного майна ПП «ТД «Еластик» в погашення заборгованості по тілу кредиту було зараховано 848 117,10 доларів США, в погашення заборгованості по процентах - 38 629,60 доларів США. З урахуванням продажу частини заставного майна ПП «ТД «Еластик» за час розгляду справи судом позивач визначив розмір заборгованості за кредитним договором № К/07-77-1/КД від 10 вересня 2007 року станом на 13 листопада 2013 року у сумі 3 109 979,75 доларів США.

Однак, з копії інформаційного повідомлення організатора торгів ТОВ «Укрспецторг Групп» про запропоновану переможцем ціну на аукціоні з продажу майна в провадженні у справі про банкрутство ПП «ТД «Еластик» станом на 09 жовтня 2013 року вбачається, що сума від продажу майна боржника склала 8 859 708,00 грн. (а.с. 23, т. 2). Зі змісту інформаційного повідомлення убачається що, вказана сума була зазначена без вирахування ПДВ, що і становить різницю між сумою, запропонованою переможцем торгів та сумою, яка була зарахована позивачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором згідно з наданим розрахунком.

Так, у відповідності до платіжних доручень № U993082, № U993083, № U993084 від 02 серпня 2012 року грошові кошти в розмірі 331 418, 18 грн. отримані від продажу предмета іпотеки, відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного правління юстиції у м. Києві були перераховані на поточний рахунок АТ «Піреус Банк МКБ» для задоволення вимог. Отримані кошти були конвертовані у валюту кредитування по курсу НБУ (станом на 02 серпня 2012 року 1 долар США = 7,9930 грн.) та 41 463, 66 доларів США зараховані в рахунок погашення заборгованості по процентах.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення суми заборгованості за кредитним договором для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, розмір заборгованості за кредитним договором становить 3 067 496 доларів США 38 центів, з яких 1 89 8856 доларів США 90 центів - сума основного боргу по кредиту, 1 127 895 доларів США 77 центів - сума нарахованих і не сплачених процентів, 17 974 доларів США 09 центів - сума пені за несвоєчасну сплату процентів, 22 769 доларів США 62 центи - сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу по кредиту.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визначення способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів.

Разом з цим, резолютивна частина рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає вимогам ст. 39 Закону України «Про іпотеку» та п. 4 ст. 215 ЦПК України, а саме: не встановлено і не зазначено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену у грошовому вираженні за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Положеннями частини першої статті 39 Закону «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону «Про іпотеку», судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду Українидійшли правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 27 травня 2015 року у справі № 6-61цс15.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Ураховуючи наведене рішення суду в частині визначення початкової ціни предмету іпотеки також підлягає зміні з зазначенням розміру початкової ціни предмету іпотеки.

На виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року позивачем надано інформаційно-консультаційний висновок, згідно якого орієнтовна вартість квартири АДРЕСА_1 станом на 16 лютого 2016 року становить 779 695, 80 коп., що еквівалентно 30 052,41 доларів США.

Орієнтована вартість земельної ділянки площею 0,0515 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 станом на 16 лютого 2016 року становить 1 206 395, 97 грн., що еквівалентно 46 499,04 доларів США.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає зміні, у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором та початкової ціни предмета іпотеки не відповідає ч. 1 ст. 309 ЦПК України та підлягає зміні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309, 313-315, 316, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором та початкової ціни предмета іпотеки змінити.

Зменшити суму заборгованості Приватного підприємства «Торговий дім «Еластик» перед Приватним акціонерним товариством «Піреус Банк МКБ» за кредитним договором від 10 вересня 2007 року № К/07-77-1/КД з 3 109 979 доларів США 75 центів до 3 067 496 доларів США 38 центів, з яких 1 898 856 доларів США 90 центів - сума основного боргу по кредиту, 1 127 895 доларів США 77 центів - сума нарахованих і не сплачених процентів, 179 74 доларів США 09 центів - сума пені за несвоєчасну сплату процентів, 22 769 доларів США 62 центи - сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу по кредиту.

Встановити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації:

квартири АДРЕСА_1 у розмірі 779 695, 80 коп., але на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, встановленої на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій при виконанні рішення суду.

земельної ділянки площею 0,0515 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 1 206 395, 97 грн., але на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, встановленої на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій при виконанні рішення суду.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 752/22427/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4183/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко Т.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.