У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Нагорняка В.А., ПисаноїТ.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, третя особа - відділ Держземагенства у м. Білгород-Дністровському Одеської області, про визнання недійсними та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, третя особа - відділ Держземагенства у м. Білгород-Дністровському Одеської області, в якому просила визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий 20 травня 2008 року ОСОБА_5 на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради від 15 листопада 2007 року № 381-У, згідно з яким ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,0113 га по АДРЕСА_1, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0113 га за вказаною адресою, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, яка на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 20 травня 2008 року на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради від 15 листопада 2007 року № 381-У, належить ОСОБА_5

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2015 року, позов задоволено.

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий 20 травня 2008 року ОСОБА_5, на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради від 15 листопада 2007 року №381-У, згідно якого ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,0113 га по АДРЕСА_1, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5, та скасовано державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку площею 0,0113 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5, яка здійснена на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 20 травня 2008 року на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради від 15 листопада 2007 року №381-У.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 11/100 частин житлового багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2, а саме трикімнатна квартира № 5, а також гараж літ. «Є» та сарай літ. «Ж», які розташовані на земельній ділянці площею 1707 кв. м, на підставі договору купівлі-продажу від 16 січня 1992 року.

Рішенням виконкому Білгород-Дністровської міської ради № 1040 від 18 липня 1991 року за двоповерховим житловим будинком АДРЕСА_2 зареєстрована земельна ділянка площею 1707 кв. м, яка є прибудинковою територію й знаходиться у спільному користуванні співвласників вказаного будинку та нежитлових приміщень.

За місцем знаходження вказаного будинку 26 березня 2008 року утворено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба-11-а».

ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить 3/100 частини житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1. За житловим будинком № АДРЕСА_1 зареєстрована земельна ділянка площею 2 338 кв. м.

Рішенням Білгород-Дністровської міської ради №381-У від 15 листопада 2007 року відповідачу ОСОБА_5 передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0,0113 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (п. 1.23), яка відноситься до прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку № АДРЕСА_2.

На підставі вказаного рішення міської ради відповідачу ОСОБА_5 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 20 травня 2008 року, згідно з яким останній став власником земельної ділянки площею 0,0113 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Вказане рішення міською радою прийнято на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 червня 2005 року у справі №2-4037/2005 за позовом ОСОБА_5 до Білгород-Дністровської міської ради про виділення земельної ділянки і надання дозволу для будівництва прибудови до квартири, яким позов задоволено та зобов'язано Білгород-Дністровську міську раду дозволити ОСОБА_5 будівництво прибудови до квартири АДРЕСА_1 відповідно до розробленого проекту, виділити ОСОБА_6 для будівництва прибудови до вказаної квартири № 22 земельну ділянку площею 107 кв. м. із земельної ділянки площею 1701 кв. м, зареєстрованої за житловим будинком № АДРЕСА_2.

Додатковим рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 червня 2006 року у цій же справі зобов'язано Білгород-Дністровську міську раду дозволити ОСОБА_5 будівництво прибудови до квартири АДРЕСА_1 відповідно до розробленого.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 квітня 2010 року рішення суду та додаткове рішення першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито, оскільки даний спір підлягав розгляду адміністративного судочинства.

Рішенням виконкому Білгород-Дністровської міської ради № 514 від 23 червня 2011 року відповідачу ОСОБА_5 дозволено зведення прибудови (кухня, хол-їдальня) і житлового будинку, переобладнання коридору літ. 3-1 у тамбур та санвузол з встановлення перегородки у будинку по АДРЕСА_1.

У 2011 році позивачка ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування цих рішень міської ради та виконкому. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 травня 2013 року у справі 2-а-3275/11 позов задоволено, суд визнав протиправними та скасував рішення Білгород-Дністровської міської ради № 381-У від 15 листопада 2007 року (п. 1.23) та рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради № 514 від 23 червня 2011 року.

Статтею 42 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-УІІІ від 14 травня 2015 року, який набрав чинності 10 червня 2015 року, багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об'єктами нерухомого майна; прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

З довідки виконкому Білгород-Дністровської міської ради від 25 січня 2005 року № К-32, що надана на звернення ОСОБА_5, вбачається, що для отримання дозволу на прибудову за рахунок прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_2 необхідно змінити цільове призначення земельної ділянки двох будинків, що можливо тільки при наданні згоди усіх співвласників

На земельній ділянці, що передана у власність відповідачу ОСОБА_5, знаходяться дерев'яний сарай літ. «Д» для вугілля, дров та іншого майна, яким користується позивачка ОСОБА_4 та гараж літ. «Є» і літня кухня літ. «Ж», які належать їй на праві власності.

Згідно ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_5 набув права власності на земельну ділянку за рахунок прибудинкової території багатоквартирного будинку № АДРЕСА_2 незаконно; видачею відповідачу державного акта на право приватної власності на землю порушуються права позивачки на користування прибудинковою територією. Земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною часткою житлового комплексу є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

В.М. Коротун В.А. Нагорняк Т.О. Писана