У х в а л а

іменем україни

18 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д.О., Гончара В. П., Касьяна О. П.,

провівши попередній розгляд справи за заявою ОСОБА_4 про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення режиму окремого проживання, за касаційною скаргою ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення режиму окремого проживання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року закрито провадження за заявою ОСОБА_4 про відновлення втраченого провадження № 2-3939-1/04 в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення режиму окремого проживання. Заявнику роз'яснено право на повторне звернення з такою ж заявою за наявності необхідних документів.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року змінено, виключено посилання суду на неможливість відновлення втраченого провадження у зв'язку із закінченням терміну його зберігання. В іншій частині ухвалу суду залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, постановлені у справі ухвали суду першої та апеляційної інстанцій просить скасувати та вирішити питання по суті.

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_4, необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно зі ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 405 ЦПК України у заяві про відновлення втраченого провадження заявник повинен зазначити відомості про місцезнаходження копій документів провадження або відомостей щодо них, поновлення яких саме документів заявник вважає необхідним, до заяви додаються документи або їх копії, що збереглися у заявника.

За змістом ч. 3 ст. 408 ЦПК України за недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд ухвалою закриває розгляд заяви про відновлення провадження і роз'яснює особам, які беруть участь у справі, право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Закриваючи провадження за заявою про відновлення втраченого провадження на підставі ч. 3 ст. 408 ЦПК України, суди виходили із того, що зібраних заявником матеріалів недостатньо для точного відновлення втраченого провадження № 2-3939-1/04 в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення режиму окремого проживання.

Змінюючи ухвалу суду першої інстанції, виключаючи посилання суду на неможливість відновлення втраченого провадження у зв'язку з закінченням терміну його зберігання, суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно з ч. 4 ст. 408 ЦПК України строк зберігання судового провадження не має значення для вирішення заяви про його відновлення, крім випадку звернення з такою заявою для виконання рішення, якщо строк пред'явлення виконавчого листа для виконання закінчився і судом його не поновлено.

Такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про неналежну судами оцінку наданим доказам - безпідставні, оскільки обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження у судах і висновки з цього приводу, зроблені судами, - обгрунтовані.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані ухвала суду першої інстанції у незміненій частині та ухвала апеляційного суду постановлені з додержанням норм процесуального права, доводи скарги про порушення судами норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення ухвали суду першої інстанції в незміненій частині та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року в незміненій частині та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

В. П. Гончар

О.П. Касьян