Рішення

Іменем України

Справа № 712/1393/16-ц

Провадження 2/712/815/16

12 квітня 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси у складі

головуючого-судді - Марцішевської О.М.

при секретарі Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків від злочину,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_2 під час досудового слідства у кримінальному провадженні за ч.2 ст.190 КК України, посилаючись на те, що 26.01.2015 року ОСОБА_2 шляхом обману заволодів належними позивачу коштами 26.01.2015р. між ФОП ОСОБА_1 та директором ТОВ "Даналл" ОСОБА_2 був укладений договір поставки № 26/01-04 від 26.01.2015 року мінеральних добрив, на підставі якого перерахував відповідачу 140530,07 грн., який останній використав на свої потреби, чим завдав внаслідок шахрайських дій позивачу матеріальну шкоду в сумі 140 530,07 грн. прямих збитків, також внаслідок недоотримання врожаю зернових культур позивачу були спричинені збитки 44447,25 грн., крім того в ході кримінального провадження позивачем понесені витрати на надання правової допомоги адвокатом в сумі 10 000 грн., оплату поштових послуг для пересилки документів на суму 171,50 грн., придбання пального на суму 1113,84 грн. для поїздок до м.Черкаси, повязані з проведенням слідства по кримінальному провадженню, всього понесено витрат на суму 196262,59 грн. Просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду внаслідок злочину в сумі 196262,59 грн.

В судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду з з заявою про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем відбування покарання, з запереченнями до суду не звертався.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 11.12.2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст190 КК України та засуджений за ч.2 ст.190 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04.02.2016 року вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 11.12.2015 року відносно ОСОБА_2 скасовано в частині вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а провадження в цій частині направлено до цього ж суду на новий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 11.12.2015 року встановлено, що 26.01.2015 року ОСОБА_2 шляхом обману заволодів грошима ОСОБА_1 в сумі 140530,07 грн., а саме відповідач, будучи директором ТОВ «Даналл», умисно, шляхом обману, не маючи намір виконати договорні зобовязання, уклав з ФОП ОСОБА_1 договір поставки № 26/01-04 від 26.01.2015 року мінеральних добрив вартістю 140530,07 грн.. Вказані кошти позивач перерахував на банківський рахунок відповідача в ПАТ "Укрінбанк", після чого товар не був поставлений, а отримані грошові кошти відповідач витратив на власні потреби, чим позивачу завдано матеріального збитку.

Згідно ст.61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирок або постанова у справі про адміністративне правопорушення, що набрали законної сили, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України N 3 від 31.03.89 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» покладаючи на підсудного обов'язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є 1) втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають до задоволення з таких підстав.

Вина відповідача у вчиненні шахрайських дій встановлена вироком суду, який набрав законної сили, внаслідок вчиненого злочину проти власності з вини відповідача завдані матеріальні збитки в сумі 140 530,07 грн., які відповідачем не відшкодовані, тому позовні вимоги про стягнення вказаних збитків з відповідача підлягають до задоволення, оскільки вказані збитки безпосередньо заподіяні внаслідок заволодіння відповідачем належним позивачем майном внаслідок обману, тобто є прямим матеріальними збитками внаслідок злочину.

Суд також виходить з того, що згідно вимог ст.22 ЦК України одним із видів збитків, які можуть бути завдані особі внаслідок порушення її цивільного права, є упущена вигода, тобто ті доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. При обчисленні розміру упущеної вигоди першочергове значення має визначення достовірності /реальності/ тих доходів, які потерпіла особа передбачала отримати за звичайних умов цивільного обороту.

Встановлено, що перераховані позивачем кошти були призначені для придбання мінеральних добрив для внесення під зернові врожаю 2015 року, які з вини відповідача внаслідок скоєння злочину не були внесені, що спричинило недоотримання частини врожаю та відповідно завдання позивачу матеріальних збитків у формі упущеної вигоди на суму 44447,25 грн. згідно розрахунку збитків ФОП ОСОБА_1 Оскільки наданими позивачем доказами довідкою Придніпровської товарної біржі від 11.09.2014р. про середню ринкову ціну аграрної продукції, довідкою управління агропромислового розвитку Пятихатської райдержадміністрації від 11.09.2015р. про середню врожайність зернових культур по району, наданими позивачем даними про врожайнісить сільськогосподарських культур ФОП ОСОБА_1 підтверджено реальність отримання втрачених доходів, тому позовні вимоги про стягнення матеріальних збитків 44447,25 грн. підлягають до задоволення.

Суд також приходить до висновку про наявність підстав про стягнення з відповідача понесених позивачем у кримінальному провадженні процесуальних витрат, виходячи з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати, до яких статтею 118 КПК України віднесені витрати на правову допомогу, витрати, повязані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження, витрати, повязані із зберіганням і пересиланням речей і документів.

При цьому суд виходить з того, що такі витрати не можуть вважатись матеріальною шкодою, яка підлягає стягненню в порядку ст. 1166 ЦК України, що суперечить як вимогам цивільного законодавства, так і положенням кримінального процесуального закону, які відносять конкретні витрати до процесуальних та регламентують порядок їх розподілу у разі ухвалення обвинувального вироку. Разом з тим, в частині вирішення заявлених позивачем в порядку кримінального судочинства процесуальних витрат судом апеляційної інстанції справу направлено для вирішення в порядку цивільного судочинства, тому дане питання належить вирішувати за правилами розподілу процесуальних витрат, передбаченим кримінально-процесуальним законодавством.

Оскільки в підтвердження понесення процесуальних витрат потерпілим надано документальне підтвердження - угоду про надання правової допомоги із адвокатом від 10.12.2015р., квитанцію № 121 від 10.02.2015р. про сплату 10000 грн., розрахунком витрат на правову допомогу, який мість інформацію про виконану роботу, відповідає встановленим законом вимогам до складових, які мають враховуватись при встановленні гонорару адвоката відповідно до положень Розділу ІV Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», тому суд приходить до висновку про наявність підстав для покладання на відповідача на користь потерпілого понесених ним у кримінальному провадженні процесуальних витрат на правову допомогу на заявлену суму.

Також позивач проживає в Дніпропетровській області, у значній віддаленості до місця кримінального провадження, тому був змушений неодноразово скористатись послугами «Укрпошти» для пересилки документів що мають значення по даному кримінальному провадженню, та витратив кошти в суммі 171,50 грн., що підтверджується копіями чеків, також на поїздки до м.Черкаси повзані з проведенням поперднього слідства по кримінальному провадженню витратив на пальне 1113,84 грн.. що підтверджується товаро-транспортними накладними. Суд вважає, що до стягнення з відповідача підлягають вказані витрати, пов'язані з прибуттям потерпілого до місця досудового розслідування та судового провадження, оскільки за змістом ч. 3 ст. 122 КПК України потерпілому оплачується проїзд у разі переїзду до іншого населеного пункту, також згідно наданих позивачем квитанцій ним понесені затрати на пересилання документів у кримінальному провадженні, які також підлягають до стягнення з відповідача на підставі ст.124 КПК України.

Таким чином, до стягнення з відповідача підлягаю матеріальні збитки на загальну суму 140530 + 44447,25 + 171,50 + 1113,84 + 10 000 = 196262,59 грн.

При подачі цивільного позову про відшкодування шкоди злочином позивач був звільнений від оплати судового збору в дохід держави, тому на підставі ст.88 ЦПК України оплата судового збору підлягає покладення на відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачене ст.224 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60,61,88,214-215,218,224 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1168, 1177, 1192 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 196262,59 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1962,63 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 10-ти денний строк відповідачем у випадку залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: