Справа № 135/882/16-ц
Провадження у справі № 6/135/20/16
У Х В А Л А

іменем України

29.03.2016 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря Білодіда П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області подання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про надання дозволу на примусове проникнення до приміщень боржника ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року до суду надійшло подання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про надання дозволу на примусове проникнення до приміщень боржника ОСОБА_1, а саме до об'єктів нерухомого майна, розташованих на арештованій земельній ділянці боржника, площею 0,1000 га, кадастровий номер :07002:0515 в СТ "Протон" м. Ладижин Вінницької області для перевірки майнового стану боржника та проведення опису й арешту належного боржнику майна відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" (при примусовому виконанні виконавчого провадження № 34351262 з виконання виконавчого листа № 211/1410/12 від 18.12.2012 Ладижинского міського суду Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 1543878,77 грн). В обґрунтування подання заявник зазначає, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває зведене виконавче провадження № 37234147 про стягнення коштів із боржника ОСОБА_1, до складу якого входять виконавчі провадження: № 35840533 з виконання виконавчого листа №211/1410/12 від 18.12.2012 Ладижинського міського суду Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 коштів в розмірі 8500000 гривень (відкрито за постановою від 27.12.2012) та № 34351262 з виконання виконавчого листа № 211/447/12 виданого 01.06.2012 Ладижинського міського суду Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 1543878,77 гривень (відкрито за постановою від 19.09.2012). Оскільки вимоги по зведеному виконавчому провадженню боржником станом на 15.03.2016 не були виконані, органом державної виконавчої служби було вжито заходів примусового характеру шодо проведення перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 в усіх приміщеннях об'єктів нерухомого майна, розташованих на арештованій земельній ділянці боржника, площею 0,1000 га, кадастровий номер :07:002:0515, в СТ "Протон" м. Ладижин Вінницької області, та у випадку виявлення майна боржника на яке можливо звернути стягнення, провести його опис та арешт відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, провести відповідні виконавчі дії 24.02.2016, 26.02.2016, 29.02.2016 державним виконавцем не представилось можливим, оскільки приміщення за адресою: СТ «Протон» м. Ладижин Вінницької області, що належать боржнику були зачинені ним. Разом з цим належним чином повідомлений боржник ОСОБА_1 у зазначений час та день запланованих виконавчих дій за даною адресою не з'явився та належні йому приміщення не відчинив, про що були складені акти державного виконавця від 24.02.2016, 26.02.2016, 29.02.2016.

Таким чином, боржник ухиляється від самостійного виконання вимог зведеного виконавчого провадження, фактичне виконання якого можливо на даний час за рахунок примусової реалізації виявленого за боржником майна.

У судовому засіданні представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_5 вимоги подання підтримав повністю, просив подання задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у поданні. При цьому, додатково пояснив, що під час проведення 24.02.2016, 26.02.2016, та 29.02.2016 виконавчих дій з метою опису та арешту майна, правовстановлюючих документів щодо права власності боржника на об'єкти нерухомого майна, а саме приміщень за адресою: СТ «Протон» м. Ладижин Вінницької області він не перевіряв та не бачив. Чи зареєстроване дане майно у встановленому законом порядку на ім'я боржника він також не знає. Також зазначив, що боржника повідомляв про проведення виконавчих дій в телефонному режимі, внаслідок чого ним складено відповідні акти-повідомлення та поштовим зв'язком.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

За зверненням державного виконавця в порядку п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» суд на підставі ст.376 ЦПК України вирішує питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника при виконанні судових рішень.

Зокрема, пунктом 15 ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що при виконанні судових рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи державний виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, в жилі та інші приміщення боржників фізичних осіб, проводити в цих приміщеннях огляд, за необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати ці приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належні боржникові майно, яке там знаходиться та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Також, пунктом 11 ч. 3 ст. 11 Закону зазначено, що державний виконавець при виконанні судових рішень має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції.

Як вбачається з матеріалів справи на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває зведене виконавче провадження № 37234147 про стягнення коштів із боржника ОСОБА_1, до складу якого входить, зокрема виконавче провадження № 34351262 з виконання виконавчого листа № 211/447/12, виданого 01.06.2012 Ладижинського міського суду Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 1543878,77 гривень.

Так, 24.02.2016, 26.02.2016, 29.02.2016 державним виконавцем було зроблено виходи за місцем знаходження приміщень, що належать боржнику ОСОБА_1 за адресою: СТ "Протон" м. Ладижин Вінницької області, однак потрапити до приміщень не представилось можливим, оскільки приміщення за адресою: СТ"Протон" м. Ладижина Вінницької області були зачинені, про що складені відповідні акти.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 119361 від 25 червня 2003 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої в м. Ладижин, СТ "Протон", цільове призначення для ведення садівництва.

Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя. Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 22 Конституції закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпними. Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Статтею 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Право на недоторканість житла, закріплене у положеннях ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Крім того, право на недоторканість житла також закріплене в ст. 12 Загальній декларації прав людини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав та основних свобод людини від 04 листопада 1950 року (ратифікованоЗаконом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року), ст.17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року (ратифікованоУказом Президії Верховної Ради Української РСР №2148-VIII від 19 жовтня 1973 року).

Державним виконавцем не надано жодного належного та допустимого доказу, який підтверджував би, що приміщення за адресою: СТ "Протон" м. Ладижин Вінницької області є власністю ОСОБА_1, а також чи взагалі на арештованій земельній ділянці знаходяться будь-які об'єкти нерухомого майна, оскільки як вбачається із відомостей Відділу Держземагентства у м. Ладижині Вінницької області за ОСОБА_1 дійсно рахується земельна ділянка за адресою: м. Ладижин СТ "Протон", площею 0,1000 га згідно державного акту серії ВН №119361 від 25 червня 2003 року з цільовим призначенням для садівництва.

Крім цього, державним виконавцем не надано жодного належного та допустимого доказу, який підтверджує факт навмисного ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Суд вважає, що саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку наданого державним виконавцем для добровільного виконання рішення суду, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків і на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Будь-яких доказів того, що боржник вчиняє дії, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, майна, зміну місця проживання чи місця роботи, перешкоджання в реалізації арештованого майна тощо) державний виконавець не надав та про наявність таких не вказав.

Натомість, як вбачається із обґрунтування подання частина майна боржника вже арештована, проте в матеріалах подання відсутні відомості про вжиття державним виконавцем заходів щодо його реалізації.

Разом з цим, заявником належними та допустимими доказами не підтверджено факт того, що боржник належним чином викликався до виконавчої служби, з приводу виконання зазначеного виконавчого документу. Зокрема, у матеріалах клопотання відсутні відомості про належне повідомлення боржника про проведення виконавчих дій 24.02.2016, 26.02.2016 та 29.02.2016. Матеріали клопотання містять лише одну копію фіскального чеку про направлення рекомендованого листа ОСОБА_6 24.02.2016, проте у клопотанні та у всіх інших судових та виконавчих рішеннях прізвище боржника зазначено ОСОБА_1, а також не надано рекомендованого повідомлення про отримання боржником цього листа. Тому у суду відсутні підстави вважати, що повідомлення про виклик направлялось саме боржнику у даному виконавчому провадженні ОСОБА_1

Таким чином є підстави важати, що відсутні відомості про вжиття державним виконавцем всіх, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», заходів примусового виконання рішення суду.

За таких обставин, суд вважає, що подання про примусове проникнення до вказаного приміщення є не обґрунтованим, оскільки державним виконавцем не було вжито достатньо заходів для безперешкодного входження до вказаного майна, та належного виклику боржника до виконавчої служби або застосування приводу боржника, які не потребують примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи, а також належними та допустимими доказами не підтверджено належність та наявність об'єктів нерухомого майна, до яких державний виконавець просить надати дозвіл на проникнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 208, 209, 210, 293, 376, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про надання дозволу на примусове проникнення до приміщень боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі через Ладижинський міський суд Вінницької області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя