Справа № 2-634/2012 С
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1684/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Маринченко М.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_5, на заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 4 липня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги, з урахуванням збільшення позовних вимог обґрунтовував тим, що 18 грудня 2006 року між банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 08-06-И/19, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 448 000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 17 грудня 2026 року зі сплатою 12% річних за користування кредитними коштами. 30 січня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду до кредитного договору №1, відповідно до якої відповідач зобов'язався також щомісячно, до повного виконання зобов'язань за кредитним договором, сплачувати Банку комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів в розмірі 4 298 гри 56 коп.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 18 грудня 2006 року між сторонами укладено договір іпотеки, відповідно до якого відповідач ОСОБА_5 передав в іпотеку Банку двокімнатну квартиру, загальною площею 123,7 кв.м, належну Позичальнику на праві власності, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Внаслідок неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором щодо сплати кредиту, нарахованих відсотків та комісій, станом на 18 червня 2012 року утворилась заборгованість в розмірі 20 793 985 гри. 41 коп.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києві від 4 липня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором №08-06-И/19 від 18 грудня 2006 року, зі змінами, внесеними додатковою угодою №1 від 30 січня 2009 року, у розмірі 20 793 985, 41 грн., що складається з основної суми боргу у розмірі 443 523,62 дол. США, що в еквіваленті до національної валюти станом на 18 червня 2012 року по курсу НБУ 7,9925 грн. за 1 дол. США становить 3 544 862 грн. 53 коп., заборгованості по відсоткам за користування, кредитними коштами у розмірі 252 693,02 дол. США, що в еквіваленті до національної валюти станом на 18 червня 2012 року по курсу НБУ 7,9925 грн. за 1 дол. США становить 2 019 648 грн. 96 коп., заборгованості по щомісячній комісії за користування кредитними коштами у розмірі 232 590 грн. 80 коп., пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 14 996 883 грн. 12 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 123,70 кв.м, що належать на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 18 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» права на продаж будь-якій особі-покупцеві від свого імені предмета іпотеки з початковою ціною продажу 2 064 975 грн. із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 23 жовтня 2015 року заяву відповідача ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м.Києва від 4 липня 2012 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_4, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, справу повернути до суду першої інстанції на новий розгляд.

В апеляційній скарзі послався на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення, докази у справі не оцінені судом у їх сукупності та взаємозв'язку.

В судове засідання відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_4 не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленням про вручення ОСОБА_4 поштового відправлення (а.с.164), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 4 липня 2012 року як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 18 грудня 2006 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 08-06-И/19 відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні ресурси у розмірі 448000 доларів США на придбання нерухомості - квартири у АДРЕСА_1, терміном до 17 грудня 2026 року із щомісячною сплатою за користування в розмірі 12 % річних. Повернення кредиту, відповідно до п.3.2 кредитного договору, здійснюється шляхом сплати позичальником на позичковий рахунок щомісячний ануїтет них платежів в розмірі 4994,53 доларів США.

Відповідно до п.4.7 кредитного договору сторони також погодили, що позичальник у термін з 26 по останнє число (включно) кожного місяця сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 4298 грн.56 коп. до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

30 січня 2009 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 08-06-И/19 від 18 грудня 2006 року, відповідно до якої позичальнику було встановлено нові терміни ( в межах місяця) сплати кредиту, відсотків та комісії за договором.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 18 грудня 2006 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_5 укладено іпотечний договір , відповідно до умов якого іпотекодавець передав у заставу іпотеко держателю нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 123,7 кв.м., жила площа 64,7 кв.м. Вказана квартира належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 18 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 Пунктом 5 Іпотечного договору сторони узгодили вартість предмета іпотеки в розмірі 2264420 грн.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику суму кредитних коштів на придбання квартири, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири позичальником від 18 грудня 2006 року (а.с.30). Невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 18 червня 2012 року утворилась заборгованість в розмірі 20793985 грн.41 коп., в тому числі 443523,62 долари США основної суми боргу, що за курсом НБУ становить 3544862 грн.53 коп., 252693,02 долари США заборгованості по відсоткам за користування кредитним коштами, що за курсом НБУ становить 2019648 грн.96 коп., 232590 грн.80 коп. заборгованості по щомісячній комісії за користування кредитними коштами та 14996883 грн.12 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту.

На виконання вимог ст.35 Закону України «Про іпотеку» банк надіслав відповідачу письмову вимогу про усунення порушення кредитного договору № 08-06-И/19 від 16 грудня 2006 року, у який вимагав у позичальника достроково виконати основне зобов'язання, а у разі його невиконання - повідомив про намір звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с.64) Відповідач на зазначене повідомлення не відреагував, суму кредиту та встановлені договором кредиту відповідні відсотки не погасив.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором і додатковою угодою до нього, передбачених статтями 526,575,589, 590, 1054 ЦК України, оскільки боржник належним чином не виконав зобов'язань, узятих на себе за цим договором, що призвело до утворення заборгованості в сумі 20793985 грн.41 коп., яка підлягає погашенню у порядку ст. ст. 33, 38 Закону України «Про іпотеку» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб надання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» права на продаж будь-якій особі-покупцеві від свого імені предмета іпотеки.

Проте повністю погодитись з таким висновком суду не можна, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст..ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст..33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Пунктами 8.4.8 п.8.4 іпотечного договору від 18 грудня 2006 року передбачено право іпотекодержателя достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання іпотекодавцем будь-яких умов кредитного договору, в тому числі у разі несвоєчасної чи неповної сплати ануїтет них платежів, несвоєчасного повернення сум зобов'язань за кредитним договором (в тому числі процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, неустойки). Право звернути стягнення на предмет іпотеки іпотеко держатель набуває також, якщо іпотеко держатель, відповідно до п.3.4 кредитного договору, заявить іпотекодавцю вимогу повернути кредит та сплатити проценти до настання строку, зазначеного у п.3.2 договору, а іпотекодавець не виконає зазначене зобов'язання.

Судом установлено, що внаслідок невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 18 червня 2012 року утворилась заборгованість по тілу кредиту в сумі 443523,62 долари США, що за курсом НБУ становить 3544862 грн.53 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами в сумі 252693,02 долари США, що за курсом НБУ становить 2019648 грн.96 коп. та заборгованість по щомісячній комісії за користування кредитними коштами в сумі 232590 грн.80 коп.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивачем не надано доказів з приводу невиконання своїх обов'язків відповідачем, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Зокрема, з наданого представником позивача розрахунку вбачається, що останній платіж по погашенню кредиту ОСОБА_5 здійснив у серпні 2007 року, по нарахованим відсоткам - у грудні 2007 року, по нарахованій щомісячній комісії - у грудні 2008 року ( а.с.139-155).

Належних та допустимих доказів на підтвердження виконання відповідачем ОСОБА_5 своїх зобов'язань за кредитним договором та на спростування наданого позивачем до матеріалів справи розрахунку представником відповідача у передбаченому ст. ст. 10,60 ЦПК України порядку апеляційному суду не надано.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вимог позивача щодо розміру заборгованості по тілу кредиту, відсоткам та комісії.

Разом з тим, перевіряючи правильність нарахування пені за невиконання зобов'язань за кредитним договором, колегія звертає увагу, що її розмір значно перевищує розмір заборгованості як по тілу кредиту, так і по нарахованим відсоткам, а тому на підставі ч.3 ст.551 ЦК України вважає необхідним зменшити її розмір до розміру нарахованих відсотків, що буде відповідати справедливості та розумності (ст.3 ЦК України).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва підлягає змінів частині визначення розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5

В іншій частині рішення суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності ухваленого рішення вимогам ст..213 ЦПК України, невідповідності описової та резолютивної частини заочного рішення не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення з огляду на положення ч.3 ст.309 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_5, - задовольнити частково.

Заочне Оболонського районного суду м.Києва від 4 липня 2012 року - змінити, зменшивши розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту з 14996883 грн.12 коп. до 2019648 грн.96 коп., відповідно зменшивши розмір заборгованості з 20793985 грн.41 коп. до 7816751 грн.31 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: