У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Семерак І.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді подання старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду з поданням звернувся старший державний виконавець МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування вимог у поданні зазначається, що на виконанні в МВ ДВС Ужгородського МРУЮ знаходиться виконавче провадження ЄДРВП №483140018 по примусовому виконанню : постанови МВ ДВС Ужгородського МРУЮ №45684146 від 11.12.2014 року про стягнення з ПП «Інтер-Євро-Сервіс» виконавчого збору у розмірі 2521,70 грн., виконавчого листа №2а-1995/10/0770 від 22.04.2011 року виданого Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з ПП «Інтер-Євро-Сервіс» на корить УПФ в м.Ужгороді 12617,77 грн., виконавчого листа №807/2071/14 від 22.10.2014 року виданого Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з ПП «Інтер-Євро-Сервіс» на корить УПФ в м.Ужгороді 101354,78 грн., виконавчого листа №807/79/15 від 18.03.2015 року виданого Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з ПП «Інтер-Євро-Сервіс» на корить УПФ в м.Ужгороді 25216,96 грн.

Вазує, що ОСОБА_1 являється керівником ПП «Інтер-Євро-Сервіс» і ним не вчинено жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості та надіслані на його адресу листи про виклик до ДВС залишилися поза його увагою.

У звязку з цим, просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_1 до виконання ним зобовязань покладених виконавчими документами. Розгляд подання просить проводити без їх участі.

В судовому засіданні литвин С.Й. проти задоволення клопотання заперечив, вважаючи таке безпідставним, пояснивши, що він не ухиляється від виконання зобовязань, при цьому надав копію постанови копію постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №40872934 від 15.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФ в м.Ужгороді 51473,89 грн. Також зазначив, що немає наміру виїхати закордон.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, як вбачається з матеріалів подання, на виконанні МВ ДВС Ужгородського МРУЮ знаходиться виконавче провадження ЄДРВП №483140018 по примусовому виконанню : постанови МВ ДВС Ужгородського МРУЮ №45684146 від 11.12.2014 року про стягнення з ПП «Інтер-Євро-Сервіс» виконавчого збору у розмірі 2521,70 грн., виконавчого листа №2а-1995/10/0770 від 22.04.2011 року виданого Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з ПП «Інтер-Євро-Сервіс» на корить УПФ в м.Ужгороді 12617,77 грн., виконавчого листа №807/2071/14 від 22.10.2014 року виданого Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з ПП «Інтер-Євро-Сервіс» на корить УПФ в м.Ужгороді 101354,78 грн., виконавчого листа №807/79/15 від 18.03.2015 року виданого Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з ПП «Інтер-Євро-Сервіс» на корить УПФ в м.Ужгороді 25216,96 грн.

Разом з тим, згідно ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Як передбачено п.2 ст. 6 цього Закону, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Тобто, зазначене звернення здійснюється в межах повноважень державного виконавця як посадової особи органу державної влади.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов'язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, постанови про відкриття виконавчих проваджень з виконання зазначених судових рішень були винесені 29.07.2015 року. В постановах зазначено, що її копія була направлена сторонам, у тому числі і боржнику, однак в матеріалах подання відсутнє повідомлення про вручення поштового відправлення ПП «Інтер-Євро-Сервіс» та його керівнику ОСОБА_1, що викликає певний сумнів в тому, що боржник взагалі обізнаний про наявну заборгованості.

Разом з тим, при зверненні до суду із зазначеним поданням державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження відносно ОСОБА_1 тільки на те, що ПП «Інтер-Євро-Сервіс» має боргові зобов'язання.

Крім цього суду не надано доказу про наявність у ОСОБА_1 паспорту для виїзду за кордон.

В той же час, постанова головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_3 від 15.02.2016 року про закінчення виконавчого провадження №40872934 від про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФ в м.Ужгороді 51473,89 грн. свідчить про те, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання судових рішень.

Враховуючи наявні матеріали подання, суд приходить до висновку про те, що в поданні відсутні необхідні дані, які в даному випадку повинні бути зазначені в ньому та підтвердженні відповідними доказами згідно з вимогами діючого законодавства України, а також відсутні докази ухилення від виконання зобовязання боржником, а тому в задоволенні даного подання слід відмовити.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.1, 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4