Ухвала

іменем україни

30 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

ЧерненкоВ.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до голови Южноукраїнської міської організації політичної партії «Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» Ярошенка Сергія Вікторовича про визнання загальних зборів такими, що не відбулися, та визнання протоколу загальних зборів недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 16 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 та інші позивачі звернулися до суду із позовом, у якому просили визнати загальні збори членів Южноукраїнської міської організації політичної партії «Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» такими, що не відбулися та визнати недійсним протокол цих зборів.

На обґрунтування вимог позивачі посилалися на те, що 16 серпня 2015 року були ініційовані та проведені загальні збори членів Южноукраїнської міської організації політичної партії «Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» з порушенням встановленої процедури, оскільки їх, як членів партії, не було повідомлено про час і місце проведення зборів. Крім того, збори проведені особою, яка не мала на це повноважень.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2015 року, залишеною без зміни ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 16 листопада 2015 року, у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що спір між сторонами стосується статутної діяльності політичної партії, тому він не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися Миколаївським обласним бюро територіальної організації партії Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина».

З такими висновками судів погодитися не можна.

За змістом п. п. 1, 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ») Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. ст. 55, 124), а статтею 18 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст. 15 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст. ст. 108 -114 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів справи, касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, позивачі, звертаючись до суду з даним позовом, як на підставу позову посилалися на порушення процедури проведення загальних зборів членів Южноукраїнської міської організації політичної партії «Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» від 16 серпня 2015 року. Зокрема, зазначали, що вони, як члени партії, не були повідомлені про проведення загальних зборів 16 серпня 2015 року, на яких було змінено керівника партії, а також на те, що Южноукраїнська міська організація політичної партії «Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» налічує 260 членів, а згідно із протоколом загальних зборів від 16 серпня 2015 року на зборах були присутні лише 19 її членів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів перелічені у п. п. 1-10 ч. 2 зазначеної норми. Цією ж частиною ст. 16 ЦК України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на вищенаведені норми законодавства уваги не звернув та дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, не забезпечивши право на судовий захист, гарантований Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіряючи в апеляційному порядку законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України доводів апеляційної скарги належним чином не перевірив і передчасно залишив ухвалу суду першої інстанції без змін.

При цьому, апеляційний суд дійшов помилкових висновків про те, що позов стосується внутрішньої діяльності партії, так як предмет та підстава позову мають інші вимоги.

З огляду на допущені порушення норм процесуального права ухвали судів не можуть залишатися в силі і підлягають скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 16 листопада 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик