Справа №490/8649/15-ц 18.04.2016
Провадження №22-ц/784/597/16
Єдиний унікальний номер 490/8649/15-ц
Категорія 27 Номер провадження 22-ц/784/597/16
Головуючий першої інстанції: Подзігун Г.В.
Доповідач Прокопчук Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

Головуючого Прокопчук Л.М..

Суддів Маляренко І.Б., Темнікової В.І..

Із секретарем судового засідання Тищенко Л.С.

за участю: представника позивача Ярмощук О.М.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2016 року, постановленого по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А :

27 серпня 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, який згодом уточнило. Посилалось на те, що 19 червня 2008 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № СМ-SМЕ 400/96/2008, згідно якого відповідач отримала у банку кредит у розмірі 24400 доларів США на строк до 18 червня 2023 року та зобов'язалася його виконувати відповідно до умов кредитного договору.

В забезпечення укладеного вище кредитного договору 19 червня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № SR-SME 400/96/2008, згідно з яким поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором.

Крім того з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 19 червня 2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки № РМ- SME 400/96/2008, за яким остання передала в іпотеку належну їй однокімнатну квартиру, загальною площею 28,8 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 04 грудня 2001 року.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 29 червня 2010 року та договором відступлення прав вимоги б/н від тієї ж дати ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за зазначеним вище кредитним договором.

На протязі всього часу існування договірних правовідносин, між Банком та ОСОБА_2 неодноразово укладались додаткові договори щодо внесення змін та доповнень до Кредитного договору, встановлювались нові графіки платежів.

В порушення умов кредитного договору та додатків до нього відповідач неодноразово допускав порушення термінів повернення кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом. Згодом відповідач зовсім припинив виконувати свої обов'язки за Кредитним договором.

Відповідно до умов п.1.9 кредитного договору позивачем 25 лютого 2015 року відповідачам була направлена вимога про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором. Вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дня її одержання, але залишилась невиконаною.

Уточнивши позовні вимоги станом на 09 листопада 2015 року, просив стягнути заборгованість за кредитним договором в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в сумі 18839,42 дол. США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 426693,38 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 14883,85 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 37103,81 грн., та пені в розмірі 3955,57 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 89589,57 грн. Крім того, просив в рахунок погашення заборгованості станом на 09.11.2015 року за кредитним договором № СМ-SМЕ 400/96/2008 від 19 червня 2008 року в розмірі 18839,42 дол. США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 426693,38 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 14883,85 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 37103,81 грн., та пені в розмірі 3955,57 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 89589,57 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру однокімнатну загальною площею 28,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_5 на праві власності шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнути понесені судові витрати (а.с. 1-3,122-124).

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №СМ-SМЕ 400/96/2008 від 19 червня 2008 року у загальному розмірі 18839,42 дол. США, та 89589,57 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру загальною площею 28,8 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_5 шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження.

Відстрочено виконання рішення суду на час дії Закону України № 1304-V11 від 03.062014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у розмірі по 1827 грн. з кожного (а.с. 182-188).

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати вищевказане рішення і ухвалити нове про задоволення позову (а.с. 137-138).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права (а.с. 195-196).

Відповідач в судовому засіданні апеляційного суду заявила клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, посилаючись на те, що нею не заповнювались, не підписувались та вона не отримувала від позивача жодних документів, у яких би значилося про укладання договору та договірних правовідносин.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

У випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із дорученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі (ч. 1 ст. 137 ЦПК).

Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі ( ч.1 ст. 143 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції ( ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ у справі за N 6-2307цс15, Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду від 02.03.2016 року).

В п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" роз'яснено, що відповідно до статті 303 ЦПК апеляційний суд при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі доводів апеляційної скарги, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції, крім випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

За змістом пункту 6 частини третьої статті 295, частини другої статті 303 та пункту 1 частини першої статті 309 ЦПК апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, або які неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням установленого порядку.

У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини третьої статті 27 ЦПК щодо зобов'язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов'язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

При цьому мають враховуватися вимоги частини третьої статті 27 ЦПК про те, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої права й виконувати процесуальні обов'язки.

Особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати до суду апеляційної інстанції всі наявні в них докази на підтвердження порушення їх прав.

Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов'язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання (частина друга статті 208, частина перша статті 212, частина перша статті 304 ЦПК).

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об'єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з'явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Відповідач ОСОБА_2 приймала участь в судовому засіданні суду першої інстанції, не посилалася на ті обставини, що вона не підписувала кредитний договір та кредитну заявку (а.с. 104-109), не заявляла клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи. Апеляційна скарга також не містить доводів про те, що нею не підписувався кредитний договір та кредитна заявка (а.с.195-196).

Враховуючи викладене в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 307, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді