Єдиний унікальний номер 219/8478/15-ц Номер провадження 22-ц/775/575/2016
Головуючий в I інстанції Дубовик Р.Є.
суддя доповідач Новосядла В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Новосядлої В.М.,

суддів: Мальованого Ю.М.,Новосьолової Г.Г.,

за участю секретаря Ротар Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2016 року у цивільній справі за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення зайве виплачених страхових виплат,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2016 року у задоволенні позову відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення зайве виплачених страхових виплат було відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, позивач приніс апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов з таких підстав:

- суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а після її смерті на її рахунок в Ощадному банку були перераховані страхові виплати у розмірі за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по жовтень 2014 року у розмірі 4 859 гривень 28 копійок, із яких філією банку було повернуто 2 908 гривень 18 копійок, а страхові виплати у сумі 1 951 гривня 10 копійок були зняті з картки після смерті ОСОБА_2 і підлягають поверненню відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області,

- суд першої інстанції не врахував те, що ОСОБА_2 на час смерті мешкала із своїм сином - відповідачем по справі, який, на думку позивача, мав можливість користуватись банківською карткою матері,

- поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що страхові виплати, призначені його матері у зв*язку із смертю годувальника, не є спадщиною згідно із Цивільним Кодексом України,

- судом першої інстанції не було враховано, що відповідач під час розгляду справи у суді першої інстанції визнав, що подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї матері, а тому у відповідності до статті 1282 ЦК України він, як спадкоємець, повинен відповідати по боргам спадкодавця.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Відповідач заперечував проти доводів апеляційної скарги і просив залишити в силі рішення суду першої інстанції. Через різне написання його прізвища та прізвища матері, а саме: «ОСОБА_2» та «ОСОБА_3», рішенням суду було встановлено факт родинних відносин. При цьому відповідач пояснив, що заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 до нотаріальної контори він не подавав, оскільки мати за життя не переоформила на себе житловий будинок після смерті батька, померлого раніше від неї, через відсутність правоустановчих документів на житловий будинок.

Вислухавши суддю-доповідача, представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів цивільної справи вбачається.

Постановою начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області від 29 березня 2013 року ОСОБА_2 був зроблений перерахунок суми щомісячної страхової виплати станом на 1 березня 2013 року, раніше призначеної після смерті її дочки ОСОБА_3, померлої внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно із цією Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області ОСОБА_2 призначена страхова виплата у сумі 224 гривні 06 копійок щомісячно, безстроково (а.с. 5).

Згідно із заявою ОСОБА_2 вказані виплати проводились на її картковий рахунок, відкритий в філії Красноармійського відділення №2863 Ощадного банку (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла (а.с. 6).

Згідно із Довідкою позивача від 31 серпня 2015 року після смерті ОСОБА_2 їй продовжували нараховуватись страхові виплати (а.с. 3).

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області від 25 листопада 2014 року ОСОБА_2 знята з обліку як особа, яка має право на отримання страхових виплат, через її смерть (а.с. 7).

Із листування між позивачем і відділенням банку вбачається, що 17 лютого 2015 року позивач звернувся до керуючого ТВБВ №10004/0218 у м. Красноармійську про повернення з розрахункового рахунку 4 859 гривень 28 копійок, які були зайве перераховані на ім*я ОСОБА_2.

Територіально відокремлене безбалансове відділення №10004/0271 філії Донецького обласного управління публічного акціонерного товариства «Ощадний банк» у м. Красноармійську листом №459 від 19 лютого 2015 року повідомило відділення Фонду, що залишок на рахунку ОСОБА_2 у сумі 2 908 гривень 18 копійок (в межах існуючого залишку) було повернуто фонду (а.с. 9).

18 березня 2015 року позивач звернувся до ОСОБА_1 з вимогою повернути зайве сплачені кошти у сумі 1 951 гривня 10 копійок (а.с. 10).

3 вересня 2015 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області звернулось до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог, відділення виконавчої дирекції Фонду посилалось на те, що відповідачем, як сином померлої, були незаконно зняті 1 951 гривня 10 копійок з особового рахунку ОСОБА_2.

При цьому позивач посилався на статті 35, 36, 41, 47 Закону України «Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування», який регулює правовідносини між потерпілим та Фондом.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що згідно із Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області від 29 березня 2013 року про перерахунок ОСОБА_2 щомісячної страхової виплати станом на 1 березня 2013 року, раніше призначеної після смерті її дочки ОСОБА_3, є ще спадкоємець онук ОСОБА_4, який має право на спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки його мати (ОСОБА_3) померла раніше ОСОБА_2.

Наведені обставини свідчать про те, що крім відповідача у ОСОБА_2 є інші спадкоємці.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1, як до сина ОСОБА_2, позивачем не було доведено це відповідними документами органів реєстрації актів цивільного стану, та чому саме, при наявності інших спадкоємців, позов був поданий лише до відповідача.

Виходячи із встановлених фактів, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, а позивачем не були доведені позовні вимоги у відповідності до вимог статей 57 і 60 ЦПК України.

Рішення суду постановлено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення суду не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Що стосується доводу апеляційної скарги про те, що відповідач проживав разом із своєю матір*ю та мав доступ до її банківської картки, а тому саме він повинен повернути гроші, зняті з картки після її смерті, то апеляційний суд виходить із наступного.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції відповідачем були надані дві домові книжки: на будинок АДРЕСА_2 відповідно до якої в цьому будинку була зареєстрована ОСОБА_2 та домова книжка на квартиру АДРЕСА_1, згідно із якою в цій квартирі зареєстрований відповідач, тобто, відповідач та ОСОБА_2 були зареєстровані за різними адресами.

Доказів спільного проживання відповідача та ОСОБА_2 позивачем надано не було, а тому довід апеляційної скарги позивача щодо спільного проживання відповідача із ОСОБА_2 за однією адресою є необґрунтованим, оскільки це не було доведено як під час слухання справи у суді першої так і в суді апеляційної інстанцій.

Довід апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що страхові виплати у сумі 1 951 гривня 10 копійок були зняті з банківської картки ОСОБА_2 після її смерті і підлягають поверненню відділенню виконавчої дирекції Фонду є необґрунтованим з тих підстав, що позивачем не було надано роздруківку розрахункового рахунку ОСОБА_2, з якої б вбачались період зарахування коштів і дати, коли гроші знімались з рахунку та в яких населених пунктах.

Що стосується доводу апеляційної скарги про те, що відповідач як спадкоємець повинен відповідати по боргам спадкодавця у відповідності до статті 1282 ЦК, то апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 1281 ЦК України кредитор спадкодавця може пред'явити свої вимоги лише до спадкоємців, які прийняли спадщину. Згідно з частиною 3 статті 1268 і частиною 1 статті 1269 ЦК України підтвердженням прийняття спадщини спадкоємцем є постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або подання заяви про прийняття спадщини.

Факт прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_2 не був доведений позивачем належними доказами. Навпаки, відповідач пояснював, що він не подавав заяву про прийняття спадщини і надав документи, які підтверджують, що на час відкриття спадщини він не проживав постійно з спадкодавцем.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Виходячи із наведеної норми права зарахування на банківську картку ОСОБА_2 відділенням виконавчої дирекції Фонду страхових сум після її смерті не є боргами спадкодавця у розумінні статті 1282 ЦК України, оскільки згідно із частиною 4 статті 24 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: