Справа № 490/6738/15-ц
Провадження № 2/487/535/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Кузьменко В.В.,
при секретарі Каламурзи О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства ПРОСТО-страхування до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив справу слухати без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та не надав заяву про відкладення розгляду справи.
Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Як видно довідки Сектору адресно-довідникової роботи УДМС у Миколаївській області від 21.09.2015 року, відповідач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, куди судом направлялись судові повістки, а тому він вважається таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення, яке відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 17.07.2013 року між ПАТ ПРОСТО-страхування та ОСОБА_1 укладено договір, поліс №АС/4515166 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу Acura MDX, реєстраційний номер НОМЕР_1.
При огляді ксерокопії постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.10.2013 року (а.с.9) вбачається, що 27.08.2013 року близько 15.20 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Acura MDX, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по вулиці 68 Десантників в м. Миколаєві та при повороті ліворуч на вулицю Дзержинського в порушення п. 2.3 Б, п.10.1, п.10.5 Правил дорожнього руху зрізав кут повороту, внаслідок чого допустив зіткнення з рухаючимся в зустрічному напрямку, по вулиці Дзержинського, автомобілем Daewoo Leganza2.0, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.
28.08.2013 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ ПРОСТО-страхування з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку.
При огляді звіту №138/09-13 про незалежне, автотоварознавче дослідження вартості матеріального збитку заподіяного власникові колісного транспортного засобу від 21.10.2013 року (а.с.10-14) вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Daewoo Leganza2.0, реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП без урахування ПДВ, складає 3794,83 гривень.
Відповідно до ст.27 ЗУ Про страхування до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На підставі статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно із підпунктом 38.1 ґ пункту 38.1 статті 38 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки.
Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання дорожньо-транспорної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкадно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Як вбачається з ксерокопії Регресної вимоги Вих.№ 04-1152 від 14.02.2014 року (а.с.31) відповідач ОСОБА_1 із заявою про настання випадку звернувся лише 02.09.2013 року, тобто з пропущенням встановленого строку.
За такими обставинами, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ ПРОСТО-страхування затрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 3794,83 гривні обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені письмовими доказами в сумі 246 гривні 60 копійок.
Керуючись ст. ст. 10, 77, 88, 209, 212 216, 224-226 ЦПК України, суд
Позов Приватного акціонерного товариства ПРОСТО-страхування до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, задовольнити повністю.
Дане рішення може бути переглянуте Заводським районним судом м. Миколаєва за письмовою подачею відповідачем (ОСОБА_1І.) заяви, яку останній може подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі неподання відповідачем у зазначений строк заяви про перегляд заочного рішення та не подачі іншими особами, які беруть участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення апеляційної скарги, рішення суду набирає законної сили.
Суддя Заводського районного суду
м. Миколаєва В.В.Кузьменко