Справа № 744/128/16-ц Провадження № 22-ц/795/684/2016 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Гнип О. І. Доповідач - Бечко Є. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка Є.М.,
суддів:Хромець Н.С., Скрипки А.А.,
при секретарі:Мартиновій А.В.,
за участю:ОСОБА_5, його представника ОСОБА_6

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2016 року по справі за заявою ОСОБА_5 про встановлення факту належності документа,

заінтересовані особи: Управління соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області

в с т а н о в и в:

В лютому 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду заявою про встановлення факту належності йому посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4, серії НОМЕР_1 В своїй заяві посилався на те, що він звернувся в січні 2016 року до УПФУ в Семенівському районі Чернігівської області з приводу призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку (народився 01 лютого 1961 року), встановленого для одержання державних пенсій. Під час перевірки документів було виявлено, що у посвідченні громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю прізвище не відповідає паспортним даним. У паспорті вказане прізвище «ОСОБА_5», а у посвідченні - «ОСОБА_5». Заявник звернувся до УСЗН Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області із приводу заміни посвідчення, але йому відмовили, оскільки для цього немає законодавчих підстав, рекомендували звернутися до суду для встановлення факту належності заявникові згаданого посвідчення.

Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення у справі про задоволення його заяви.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не було надано правової оцінки обставинам справи, не вказано норми закону, яка дає підстави для заміни посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії. Апелянт зазначає, що суд погодився з формулюванням викладеним у листі УПСЗН Семенівської районної державної адміністрації щодо відсутності законодавчих підстав для заміни посвідчення потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, проте не визначився, з якими саме вимогами має звернутися заявник до адміністративного суду, суд не вказав норму закону, яка дає підстави для заміни посвідчення.

Також апелянт не погоджується з висновками суду про те, що в зв'язку із втратою чинності деяких законодавчих актів України внесено зміни до Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими абзац 5 частини 2 статті 2 виключено, та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - ст.2 виключено в зв'язку з чим ОСОБА_5 не може мати статусу потерпілого, а тому і пільг встановлених цим Законом, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій відповідно до ст.55 цього Закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не підлягають розгляду судами та що заявник має вжити певних заходів щодо реалізації своїх вимог не шляхом звернення до суду у порядку цивільного судочинства з розглядуваною заявою, а вправі оскаржити дії УСЗН Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області та відповідного Департаменту Чернігівської обласної державної адміністрації щодо непроведення заміни посвідчення у порядку адміністративного судочинства (юрисдикція адміністративних судів обумовлена приписами ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України), адже згідно положень ст.8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З таким висновком не погоджується колегія суддів апеляційного суду з огляду на наступне.

Вимогами ч.1 ст.258 ЦПК України визначено, що у заяві фізичної особи про встановлення фактів має бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 має посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю категорії 4, котре видане Чернігівською обласною державною адміністрацією ще 08 грудня 1994 року (а.с.7).

У посвідченні прізвище заявника зазначене як «ОСОБА_5», хоча за відомостями його паспорта громадянина України прізвище заявника вказане як «ОСОБА_5» (а.с.5-6).

Заявник звернувся до УСЗН Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області про зміну посвідчення, проте йому було відмовлено та надано заявникові роз'яснення, що законодавчих підстав для заміни посвідчення потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 на даний час немає у зв'язку з тим, що визначення зони посиленого радіоекологічного контролю з Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» виключено. Запропоновано заявнику звернутися з даного приводу до суду (а.с.10).

Також заявник надав довідку видану виконкомом Семенівської міської ради, в якій зазначено, що дійсно ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_1 з 09 липня 1987 роу по 31 грудня 2014 року та згідно Поставнови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106 даний населений пункт відноситься до 4 зони (а.с.9).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем часом і місцем народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлення зазначеного факту може мати місце у випадку неможливості виправлення помилки в документі організаціями та установами, які його видали.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не враховані вищевказані норми права, роз'яснення викладенні в п.12 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», не досліджено належним чином надані стороною докази, які переконливо доводять належність посвідчення заявнику та в порушення вимог ст.1 ЦПК України не виконано завдання цивільного судочинства щодо вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Так, згідно копії паспортних даних прізвище, ім'я та по батькові заявника - ОСОБА_5. Посвідчення категорії 4 Серії НОМЕР_2 видане на ім'я ОСОБА_7. Посвідчення містить фотокартку, яка дозволяє ідентифікувати особу заявника.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції перевірив розбіжності в написанні прізвища заявника в Посвідченні, що не відповідають написанню прізвища у паспорті громадянки України «ОСОБА_5», у зв'язку з чим, вважає за доцільне встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме факт належності ОСОБА_5 посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорії 4, серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_7.

Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Крім того, встановлення даного юридичного факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

За таких обставин суд безпідставно відмовив у встановленні даного юридичного фактів, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням відповідно до ст.309 ЦПК України нового рішення про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.3,4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_5 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_5 посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_7.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: