Справа №2-3943/11 08.04.2016 08.04.2016 08.04.2016
Справа № 2-3943/11 Головуючий у 1 інстанції Спінчевська Н.А.
Провадження № 22ц/784/867/16 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

8 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Козаченка В.І., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Гордійчук С.С.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_2,

представника державної виконавчої служби ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві, в режимі відеоконференції цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 березня 2016 року,

постановлену за скаргою

Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересована особа ОСОБА_4, на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі ПАТ «Універсал Банк», Банк) звернулося зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 (далі головний держвиконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області).

Заявник посилався на те, що 21 березня 2012 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором, судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Зазначений лист знаходився на виконанні у ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області.

Постановою від 29 вересня 2015 року головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області Сазоновим Д.К. виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Між тим, під час знаходження виконавчого листа на виконанні, державний виконавець не вжив усіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо виявлення майна боржника та його місцезнаходження, та протиправно повернув виконавчий лист стягувачу.

Так, державний виконавець не викликав боржника з приводу виконавчих документів, та у разі неявки боржника без поважних причин не виніс постанову про його привід через органи внутрішніх справ; не звернувся до суду, у звязку із ухиленням покладених на нього рішенням обовязків, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, до виконання рішення суду; не звертався до суду з поданням про розшук боржника, про примусове проникнення до житла чи іншого його володіння, в якому перебуває належне йому майно та кошти, тоді як у згаданій постанові зазначено про належність боржнику квартири, що розташована в м. Миколаєві по вул. 9 Лінія, 120. Також, державний виконавець після відповідного мотивованого рішення суду не склав акту опису майна, яке перебуває в квартирі та належить боржнику; не направив запит до адресного бюро, для встановлення місця проживання боржника для подальшого виїзду до нього з метою опису майна.

Посилаючись на викладене, Банк просив суд визнати бездіяльність головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області Сазонова Д.К. протиправною.

Одночасно представник стягувача заявив клопотання про поновлення строку на подання скарги, вказуючи на те, що державним виконавцем було порушено положення ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» та не надіслано виконавчих документів стягувачу. У звязку з чим, представник Банку лише 30 листопада 2015 року, ознайомившись з Повним витягом з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, дізнався про порушення законних прав стягувача.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 березня 2016 року в задоволенні клопотання представника ПАТ «Універсал Банк» про поновлення строку на подачу скарги на бездіяльність головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області відмовлено. Скаргу ПАТ «Універсал Банк» залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» просить ухвалу суду скасувати, а справу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції. На думку Банку, висновки суду суперечать обставинам справи та вимогам законодавства, що регулює порядок виконання рішень суду. Так, суд порушив порядок розгляду скарги та заяви про поновлення процесуального строку, оскільки питання про поновлення строку для подання скарги вирішується при прийнятті скарги до провадження та призначення її до розгляду. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

Крім того, на думку заявника, висновки суду про те, що процесуальний строк було пропущено без поважних причин, не ґрунтується на належних доказах. Суд, дійшовши вказаного висновку спирався на рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (постанови про повернення виконавчого документу) Банку, вважаючи, що воно вручено належному представнику. Між тим, вказаний доказ не є належним. Документ повинен бути направлений Банку не пізніше наступного робочого дня після підписання (затвердження) документа (супровідного листа). Постанова була затверджена начальником вказаного відділу 29 вересня 2015 року, а поштове відправлення направлено та отримано Банком лише 6 листопада 2015 року, тобто через 37 днів після винесення постанови. У звязку з чим, зворотне поштове повідомлення взагалі не може бути доказом по вищевказаній справі.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Універсал банк» апеляційну скаргу підтримав.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, представник ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3, просить залишити ухвалу суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідності до ч. 1 ст. 383 ЦПК України, скарга подається у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Судом встановлено, що 21 березня 2012 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист № 2/1416/612 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 32520 грн. 34 коп., судового збору в розмірі 335 грн. 20 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

17 жовтня 2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором, яке обєднане у зведене виконавче провадження. Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 29 вересня 2015 року, копію якої Банк отримав 6 листопада 2015 року, виконавчий лист повернуто стягувачеві.

Встановивши зазначене, суд дійшов правильного висновку, що Банк, як стягувач у виконавчому провадженні, міг дізнатися про бездіяльність головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області 6 листопада 2015 року, після отримання ним копії вказаної постанови. Між тим, він звернувся до суду зі скаргою лише 14 грудня 2015 року, після спливу встановленого законом строку, пропустивши йог без поважних причин. За такого, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання скарги на бездіяльність державного виконавця та залишив скаргу без розгляду.

Доводи в апеляційній скарзі суперечать обставинам справи, вимогам закону та розясненням в ч.ч.1.3 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Як зазначено у вказаній Постанові Пленуму Верховного Суду України, відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Також в ч. 4 п.16 вказаної постанови зазначено, що якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

ПАТ «Універсал банк» відповідна заява (клопотання про поновлення процесуального строку) подана разом зі скаргою на бездіяльність держаного виконавця. У звязку з чим, розгляд судом клопотання у судовому засіданні не суперечить приписам ст. 73 та ч. 2 ст. 385 ЦПК України.

Само по собі несвоєчасне направлення Банку копії постанови про повернення виконавчого документу, на що посилається, заявник в апеляційній скарзі, не є підставою для поновлення строку на оскарження бездіяльності державного виконавця. Суд визначав строки на звернення зі скаргою, виходячи з отримання Банком копії постанови про повернення виконавчого документу. В свою чергу, ПАТ «Універсал Банк» не надав суду належних та допустимих доказів про обєктивні перешкоди поданню скарги протягом встановленого законом строку, перебіг якого починається з часу отримання копії Банком постанови про повернення виконавчого документу.

Крім того, Банком не надано доказів неможливості дізнатися про стан виконавчого провадженні також і під час знаходження виконавчого листа на виконанні.

Щодо пояснень представника ПАТ «Універсал Банк» в апеляційному суді про оскарження постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу, то вони не можуть бути взяті до уваги, оскільки виходять за межі заявлених в скарзі вимог та доводів апеляційної скарги. Зі скарги вбачається, що заявник просив визнати протиправною бездіяльність державного виконавця. Конкретні рішення або дії, які не є бездіяльністю, Банк не просив визнати неправомірними.

За викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відхилити, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий О.Я.Мурлигіна

Судді: В.І.Козаченко

ОСОБА_5