Провадження № 4-с/761/180/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Осаулов А.А., розглянувши позовну скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Оболонського районного управління юстиції в м.Києві на постанову від 13.01.2016 року про стягнення виконавчого збору, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Оболонського районного управління юстиції в м.Києві на постанову від 13.01.2016 року про стягнення з нього коштів виконавчого збору.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Між тим, відповідно до роз'яснень, які містяться в п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 7 лютого 2014 року N 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вказано, що відповідно до статей 28, 41, 89 Закону про виконавче провадження при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Тобто, відносини у справі виникли між сторонами, виходячи із змісту та назви оскаржуваної постаноив державного виконавця позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Зі змісту ст. 2 КАС України вбачається, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборі або референдуму.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дана скарга на дії державного виконавця не підлягає розгляду в порядку ЦПК України, оскільки даний спір між сторонами має бути розглядунтий виключно в порядку адміністративного судочинства, за правилами КАС України.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 122, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 2, 17, 18 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У відкриті провадження у справі за скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Оболонського районного управління юстиції в м.Києві на постанову від 13.01.2016 року про стягнення виконавчого збору, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: