АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/4137/2016
У Х В А Л А

7 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого-судді - Рейнарт І.М.

суддів - Кирилюк Г.М., Качана В.Я.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 9 грудня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 39 100доларів США, що еквівалентно 919 359,24грн., боргу, 31 056,71грн. - три відсотка річних та 3654грн. судового збору.

На вказане рішення суду 1 лютого 2016 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав до суду апеляційну скаргу, за якою ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року відкрито апеляційне провадження.

4 квітня 2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти в межах ціни позову - 950 415, 95 грн., арешт на належну ОСОБА_3 на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження вказаного нерухомого майна.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір стосовно стягнення заборгованості за договором позики, рішенням суду позов ОСОБА_1 задоволено, а власник нерухомого майна може у будь-який час розпорядитися майном, і вказана дія утруднить виконання рішення суду.

Відповідно до наявних матеріалів справи ОСОБА_3 на праві власності належить ј

- 2 -

частина квартири АДРЕСА_1, тому колегія суддів вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану частину квартири.

Колегія суддів вважає, що підстав для забезпечення позову і шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії , направлені на відчуження вказаного майна, не має, так як вказані дії будуть обмежені арештом частини майна.

Керуючись ст. ст. 151 -153 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Накласти арешт на належну ОСОБА_3 на праві власності 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: