Справа № 203/4462/15-ц
Провадження №2з/201/114/2016р.
У Х В А Л А

ПРО ВІДМОВУ У ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

08 квітня 2016р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В., розглянувши матеріали заяви ПАТ «Фідобанк» про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 (треті особи ТОВ «Мирний», ОСОБА_2) про стягнення заборгованості за кредитним договором, договором овердрафту, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди,

ВСТАНОВИВ:

За підсудністю з Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 28.10.2015р. в провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська передана цивільна справа за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 (треті особи ТОВ «Мирний», ОСОБА_2Р.) про стягнення заборгованості за кредитним договором, договором овердрафту, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди.

06.04.2016р. до суду надійшла заява представника позивача ПАТ «Фідобанк» - ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову (яка була передана судді Ткаченко 07.04.2016р.), в обґрунтування якої представник посилалася на те, що до 09.04.2016р. відбудуться електроні торги з реалізації майна, що належить ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченко, буд. 79. Враховуючи, що за рахунок цього майна можуть бути задоволені вимоги банку на суму 1 526 738грн.94коп., то представник банку вважала, що реалізація майна відповідача може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення по справі у випадку задоволення позову. Вважаючи заявлені вимоги про вжиття заходів забезпечення позову співмірними, просила до набрання рішенням законної сили накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, а також заборонити Жовтневому ВДВС ДМУЮ здійснювати стягнення на ? частину будівель та споруд, які знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченко, буд. 79 шляхом їх примусової реалізації в межах зведеного виконавчого провадження ВП № 46579732 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та інш.

Ознайомившись із заявою представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за можливе в її задоволені відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

В проваджені суду з 28.10.2015р. перебуває цивільна справа про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь банку 1 165 737грн. 06коп. заборгованості за договорами (а.с. № 2-7). Відповідач ОСОБА_1 є поручителем у правовідносинах між банком та ТОВ «Мирний».

Подаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, представник позивача ПАТ «Фідобанк» - ОСОБА_3 просила накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_7

Відповідно до 5.6.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України № 74/5 від 15.12.1999р., арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Таким чином, враховуючи, що представником позивача не зазначено найменування майна, на яке вона просить накласти арешт (клопотань про витребування інформації щодо зареєстрованого за відповідачем майна до суду не надходило), а також приймаючи до уваги, що предметом розгляду даної цивільної справи є стягнення заборгованості за договорами, то накладення арешту на невизначене коло нерухомого майна може привести к порушенню прав відповідача ОСОБА_1 щодо користування та розпорядження належним йому на праві власності майном.

Що стосується вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони Жовтневому ВДВС ДМУЮ здійснювати стягнення на ? частину будівель та споруд, які знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченко, буд. 79 шляхом їх примусової реалізації в межах зведеного виконавчого провадження ВП № 46579732 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 заборгованості, то в цій частині вимог заяви також слід відмовити, оскільки це призведе до порушення прав осіб, на користь яких вже відбувається стягнення в рамках зведеного виконавчого провадження ВП № 46579732, в той час як розгляд по даній цивільній справі ще триває та рішення про задоволення позовних вимог банку судом не винесено.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області, яке набрало законної сили, з ТОВ «Мирний» за кредитним договором № 011-05/1176 від 26.08.2009р. та за договором овердрафту № 015/6.8.1.4.0/61 від 25.08.2010р. стягнута загальна сума боргу 1 165 737грн. 06коп. (тобто сума аналогічна той, що предявлена в рамках цивільної справи за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1А.(а.с. № 202-209), проте банком не надано суду жодних доказів, що виконати це рішення за рахунок майна ТОВ «Мирний» не можливо та лише за рахунок майна ОСОБА_1 можливо погасити заборгованість ТОВ «Мирний» перед ПАТ «Фідобанк».

Крім того, відмовляючи в задоволені заяви банку про вжиття заходів забезпечення позову, судом враховане й те, що в забезпечення виконання вимог ТОВ «Мирний», між банком та ТОВ «Мирний», та ОСОБА_1 було укладено договір застави № 015/6.8.1.4.0/61/1а товарів в обігу від 24.08.2010р. з подальшими доповненнями (а.с. № 68-76) та договір іпотеки № 11-05-1176/1 від 26.08.2009р. з подальшими змінам (а.с. № 77-88), згідно яких вартість заставного та іпотечного майна складає 620 008грн. 42коп. та 1 772 175грн. відповідно, тобто за рахунок цього майна банк має переважне право задовольнити свої вимоги щодо стягнення заборгованості в розмірі 1 165 737грн.06коп.

З огляду на вищевикладене, вважаю за можливе в задоволені заяви ПАТ «Фідобанк» про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 (треті особи ТОВ «Мирний», ОСОБА_2Р.) про стягнення заборгованості за кредитним договором, договором овердрафту, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 5.6.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України № 74/5 від 15.12.1999р., ст.ст. 151, 152, 210, 293 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволені заяви ПАТ «Фідобанк» про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 (треті особи ТОВ «Мирний», ОСОБА_2) про стягнення заборгованості за кредитним договором, договором овердрафту, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В.Ткаченко