АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/4954/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Сухомлінов С.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року задоволено частково позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі по тексту - ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 59 246,16 доларів США та 45 736,98 грн. заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 3 654,00 грн. судових витрат.

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 2 402,40 грн. судових витрат.

Не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що судом першої інстанції не було з'ясовано питання щодо надання ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до п. 1.1 кредитного договору ОСОБА_2 125 000,00 доларів США. Вважає, що в розрахунках заборгованості банком не були враховані платежі, здійснені ОСОБА_2 в період з 2008 року по 2014 рік на виконання умов договору в загальній сумі 21 200,45 доларів США та 2 572,35 грн. До того ж банком було безпідставно розраховано проценти за користування кредитом за збільшеною вдвічі процентною ставкою. Відтак, наданий ПАТ «УкрСиббанк» розрахунок заборгованості є необґрунтованим, а зазначені в ньому суми заборгованості є недоведеними та суперечать фактичним обставинам справи. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_2 відповідно до вимог п. 6.2 кредитного договору щодо дострокового повернення всієї суми кредиту, а тому строк дострокового виконання останнім умов кредитного договору не настав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та Решетнік Ю.І. в інтересах ПАТ «УкрСиббанк» проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вважали, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просив відкласти розгляд справи в зв'язку з тим, що він приймає участь у іншій справі, яка знаходиться в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва та призначена на 30 березня 2016 року, а також враховуючи те, що ОСОБА_2 за станом здоров'я не може бути присутнім в судовому засіданні, проте, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 суду надано не було, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 125 000,00 доларів США, зі сплатою процентів у розмірі 15% річних та кінцевим терміном погашення кредиту до 03 липня 2018 року (а.с.18-24).

Згідно з п.3.1.3 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит у порядку, визначеному розділом 6 цього договору, у разі порушення позичальником умов цьогодоговору.

Відповідно до п.3.4.3 цього ж договору позичальник зобов'язаний достроково повернути банку всю суму кредиту та повністю сплатити проценти у разі застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 договору.

ПАТ «УкрСиббанк» свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконало належним чином та надало ОСОБА_2 кредитні кошти в розмірі 125 000,00 доларів США.

ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 25 лютого 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором № 0 від 03 липня 2008 року, яка відповідно до наданих позивачем розрахунків становить 59 246,16 доларів США, що відповідно до курсу НБУ еквівалентно 1 676 146,03 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 54 893,28 доларів США, що відповідно до курсу НБУ еквівалентно 1 552 997,75 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 4 352,88 доларів США, що відповідно до курсу НБУ еквівалентно 123 148,28 грн., та пеня в розмірі 45 736,48 грн. (а.с.45-57).

У березні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» порушило перед судом питання про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 0 від 03 липня 2008 року у розмірі 59 246,16 доларів США та 45 736,98 грн.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк», стягнувши з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 59 246,16 доларів США та 45 736,98 грн., а також стягнувши з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 2 402,40 грн. судових витрат.

При цьому, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_3, оскільки остання договір поруки не підписувала.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Таким чином, установивши, що ОСОБА_2 неналежним чином виконує свої зобов'язання за кредитним договором № 0 від 03 липня 2008 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 заборгованості.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на те, судом першої інстанції не було з'ясовано питання щодо надання ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до п. 1.1 кредитного договору ОСОБА_2 125 000,00 доларів США, оскільки як вбачається з наданих банком розрахунків заборгованості ОСОБА_2 здійснював періодичні платежі в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, що в свою чергу підтверджує факт отримання грошових коштів відповідачем.

Доводи ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про те, що банком не враховано платежі, здійсненні ОСОБА_2 в період з 2008 року по 2014 рік на виконання умов договору в загальній сумі 21 200,45 доларів США та 2 572,35 грн. є безпідставними, оскільки зі змісту розрахунку заборгованості вбачається, що банком були враховані платежі здійсненні ОСОБА_2 в період з 2008 року по 2014 рік на загальну суму 70 106, 72 доларів США. Натомість, які саме платежі, здійсненні ОСОБА_2 у вказаний період, не були враховані банком, останнім не зазначено, будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень відповідачем також не надано.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ «УкрСиббанк» було безпідставно розраховано проценти за користування кредитом за збільшеною вдвічі процентною ставкою як безпідставні з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.3.1. кредитного договору № 0 від 03 липня 2008 року за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 15,00 % річних.

Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору.

У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці.

За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п. 1.3.1. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу встановленого у договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, підвищена процентна ставка в розмірі 30 % річних нараховувалася ОСОБА_2 у випадку не сплати або не повної сплати платежу встановленого в договорі, в інших випадках нараховувалась процентна ставка у розмірі 15% річних.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до умов кредитного договору у позивача не виникло право на дострокове стягнення заборгованості є безпідставними з огляду на положення ч. 2 ст. 1050 ЦК України, яка передбачає право кредитора на дострокове стягнення боргу в разі прострочення позичальником повернення чергової частини позики, а тому установивши, що ОСОБА_2 не виконує зобов'язання за кредитним договором, суд дійшов обґрунтованого висновку про дострокове стягнення всієї суми заборгованості.

Крім того, ПАТ «УкрСиббанк» направляло ОСОБА_2 вимогу від 25 грудня 2014 року № 30-11/20971 про дострокове повернення всієї суми кредиту відповідно до п.6.2 укладеного між сторонами договору, яка не була задоволена останнім (а.с.30-31, 34-37).

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року в частині відмови в задоволені позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 сторонами оскаржене не було, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України у суду апеляційної інстанції відсутні підстави переглядати рішення суду в цій частині.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль