Справа № 352/1890/15-ц
Провадження № 22-ц/779/842/2016
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д.,Матківського Р.Й.

секретаря Капущак С.В.

з участю позивачки ОСОБА_2 її представника

ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4 його представника ОСОБА_5, який представляє також інтереси ОСОБА_6,

представника Надорожнянської сільської ради

ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення пасіки та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тисменицького районного суду від 04 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 році ОСОБА_2 звернулась в суд з указаним позовом і зазначала, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 20 грудня 2007 року належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Друга Церковна,5 у с.Надорожна Тлумацького району, де вона з сімєю проживає з 2014 року. По сусідству з її господарством по вул. Друга Церковна,4 у с.Надорожна Тлумацького району знаходиться земельна ділянка площею 0,42 га, яка на праві власності належить ОСОБА_6 З 2013 року на частині вказаної земельної ділянки площею 0,21 га, яка на відстані 10,3 м. від її житлового будинку відповідачі займаються бджільництвом і утримують пасіку в кількості 100 штук вуликів, яка не паспортизована. Наявність такої кількості бджіл у безпосередній близькості до житлових будинків створює їм незручності та завдає шкоди їх здоровю. Внаслідок укусів бджіл вона з 05 по 08 травня 2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоровя, витратила на лікування від укусів бджіл 337 грн 50 коп. та їй заподяоно морольну шкоду у розмірі 3000 грн. Посилаючись на те, що пасіка не паспортизована та не обгородженна, наявність такої кількості бджіл створює їй незручності для проживання та користування земельною ділянкою, будинком, завдає шкоди її здоровю, просила зобовязати ОСОБА_6 та ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, призначеною для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за адресою с. Надорожна, вул. Друга Церковна, 5 шляхом перенесення вуликів на 300 м. від житлового будинку, стягнути 337,50 грн. матеріальної шкоди та 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Тисменицького районного суду від 04 березня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволені позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову, вказуючи на те, що суд неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що огорожа, встановлена відповідачем не перешкоджає льоту бджіл та не відповідає встановленим вимогам ст. 15 ЗУ «Про бджільництво», п.1.3 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, де встановлено, що при розміщені пасіки на присадибній ділянці(подвірї) висота огорожі повинна бути заввишки не менше 2.5 м.

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_4та ОСОБА_5 вважають оскаржуване рішення суду законним та обґрунтованим і просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не представила суду доказів на підтвердження своїх вимог щодо розміщення пасіки з порушенням вимог чинного законодавства, так як долучений акт від 03 березня 2016 року, складеним комісією у складі лікаря епізоотологом Тлумацької районної лікарні медицини ОСОБА_8, ветеринарним лікарем Тлумацької районної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_9, головою Надорожнянської сільської ради ОСОБА_7 спростовує твердження позивачки про те, що пасіка не огороджена.

Висновок суду є передчасним і погодитись з ним не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 належить на праві власності домоволодіння, яке розташоване за адресою с. Надорожна вул. ДругаЦерковна 5 Тлумацького району Івано-Франківської області та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

ОСОБА_6 належить на праві власності домоволодіння, яке розташоване за адресою с. Надорожна вул. Друга Церковна,4 Тлумацького району Івано-Франківської області та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,422 га.

Відповідно до змісту ч. 1 ст.103, ст.104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоровя людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Судом встановлено, що на земельній дялнці розміром 0,4222 га по вул. Друга Церковна,4 у с.Надорожна Тлумацького району ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розмістили пасіку в кількості 64 вулики багатокорпусні, 34 вулики лежаки, 85 бджолосімей на земельній ділянці площею 0,42 га, яка на праві власності належить ОСОБА_6 Територія на якій розміщена пасіка, не огороджена, на відстані 2 м. до межі земельної ділянки позивачки та 10,3 м. до належного їй житлового будинку. Зазначені обставини підтверджуються інформацією, яка міститься у протоколі №10 складеному комісійно 29 квітня 2014 року по розгляду скарги позивачки (а.с.51,52,53).

У відповідності до ч. 1 ст.15 Закону України "Про бджільництво" фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини № 9 від 30 січня 2001 року при розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір'ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл.

Також встановлено, що розміщена відповідачами пасіка на присадибній земельній ділянці не огороджена заввишки не менше 2,5 м. для підвищення рівня льоту бджіл, що підтверджується даними, які містяться на фотознімках (ас.25-29,113), які є належними та допустимими доказами.

Те що щільна огорожа між пасікою та земельною ділянкою позивачки відсутня по периметру не заперечували відповідачі, а також це видно з наданої в якості доказу позивачкою фотографії (а.с.113).

Згідно Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України № 173 від 19 червня 1996 року (Додаток №5), розміри санітарно-захисних зон від сільськогосподарських підприємств, зокрема - бджільницьких, до житлової забудови та прирівняних до неї об'єктів повинна становити не менше 300 м.

За змістом ст.13 Закону України «Про бджільництво» з метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Форма паспорта і порядок його видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Пасіка підлягає реєстрації за місцем проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка займається бджільництвом, у місцевих державних адміністраціях або сільських, селищних, міських радах у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Установлено, що належна ОСОБА_4 пасіка не зареєстрована за місцем його проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією паспорта №00845 (а.с.64).

Отже, відповідачі встановили пасіку з допущенням порушення вимог ст.ст.103,104,152 Земельного кодексу України, ч. 1 ст.15 Закону України "Про бджільництво", п.1.3 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 30 січня 2001 року N 9 та призводить до шкідливого впливу на здоровя позивачки, що підтверджується вищевказаними доказами і даними, які містяться у скаргах мешканців с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області, зокрема: ОСОБА_10; ОСОБА_11; ОСОБА_12; ОСОБА_13;ОСОБА_14; ОСОБА_15 (а.с.51-63).

Також встановлено, що через неналежне утримання відповідачами пасіки 5 травня 2015 року бджоли з цієї пасіки покусали позивачку внаслідок чого остання перебувала на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоровя по 08 травня 2015 року.

Факт укусів бджіл позивачки, і те що вона зверталася за лікарською допомогою та перебувала на стаціонарному лікуванні з 05 по 08 травня 2015 року та купувала ліки, підтверджується довідкою закладу охорони здоровя(а.с.12), розрахунковими квитанціями про придбання ліків на загальну суму 313, 50 грн. (а.с.30).

Представник Надорожнянської сільської ради сілький голова ОСОБА_7 суду почснив, що саме з пасіки відповідачів мав місце факт укусів бджіл позивачки, так як зазначена пасіка не огороджена, безпосередньо роміщена в межу господарства належного позивачці та інших пасік на території села немає.

Оскільки бджолами відповідачів завдавались укуси позивачці, тому ОСОБА_2 обґрунтовано також має право вимагати від відповідачів відшкодування завданої їй матеріальної та моральної шкоди.

Згідно ч.ст.1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні були встановлені неправомірні дії саме відповідача ОСОБА_6, так як на належній їй земельні ділянці встановлена пасіка ОСОБА_4, яка є не огороджена, що призвело до факту укусів саме бджолами відповідача позивачку, в звязку з чим вона лікувалася та купувала ліки на суму 313,50 грн, тому суд вважає вимоги позивача в частині майнової шкоди на вказанц суму слід задовольнити в повному обсязі (а.с.30-33).

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на її відшкодування. Збитками, зокрема є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92 р. (зі змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визнає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення ). Також враховується стан здоровя потерпілого тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, а також з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

При задоволенні стягнення розміру моральної шкоди суд враховав стан здоровя позивачки, який погіршився укусами бджіл, їй був заподіяний сильний біль та шкода її здоровю, після укусів бджіл вона переносила психологічні страждання через неправамірні дії ОСОБА_6, яка з допущенням вимог закону розмітила пасіку на належній їй земельній ділянці.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості сума стягненняя на користь позивачки моральної шкоди підлягає у розмірі 1000 грн.

Крім цього, суд приходить висновку про відмову ОСОБА_2 у задоволенні вимоги щодо перенесення відповідачами пасіки на 300 м. від належеного їй домоволодіння, оскільки зазначена пасіка розміщенна на присадибній ділянці, що не суперечить п.1.3 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 30 січня 2001 року N 9, а вимог про зобовязання встановлення огорожі цєї пасіки заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл нею не заявлялись.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

За правилами п. 1, ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав, встановлених п.1, ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Тисменицького районного суду від 04 березня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою шляхом перенесення пасіки та відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 313 грн. 50 коп матеріальної шкоди, 1500 грн. у відшкодування моральної шкоди,1022 грн. 50 коп. судового збору та 520 грн. за надання правової допомоги.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

ОСОБА_16