Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2016 Справа №607/10548/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Палашовської У.А.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства АБ «УКРГАЗБАНК» в особі Тернопільської обласної дирекції ПАБ АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства АБ «УКРГАЗБАНК» про визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАБ АБ «УКРГАЗБАНК» (правонаступник ВАТ АБ "Укргазбанк") (надалі - Банк) звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту в сумі 24263,53 доларів США та 552117,96 грн. пені. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що 08.11.2007 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" (далі Банк, Кредитор) та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 112, у відповідності до якого Банк надав відповідачу ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 16871 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних до 06.11.2014 року. В якості забезпечення виконання кредитних зобовязань ОСОБА_2 між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 51 від 08.11.2007 року. В порушення вимог, встановлених кредитним договором, відповідач не виконував умови договору та у встановлений договором строк кредит не повернув, внаслідок чого станом на 21.12.2015 року заборгованість за зазначеним кредитним договором становить 24263,53 доларів США та 552117,96 грн. пені, з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредиту - 13 727,50 долари США, прострочена заборгованість за процентами 10536,03 доларів США, 353 940,51 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 198 177,45 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів. Оскільки відповідачі добровільно борг не погашають просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в користь позивача вищевказану суму боргу, а також судовий збір в сумі 1253 грн. 15 коп.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» про визнання кредитного договору №112 від 08.11.2007 року недійсним. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що заяви позичальника-фізичної особи від 17.10.2007 року на отримання кредиту в ВАТ АБ «Укргазбанк» від імені ОСОБА_2, кредитного договору №112 від 08.11.2007 року укладеному між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 та договір застави від 08.11.2007 року укладеного між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 він не підписував, кошти зазначені в позові він не отримував та ніколи коштів на погашення кредиту не вносив. Також він не писав Заяви про наданням кредиту, а відсутність її оригіналу в Банку свідчить про те, що за надання кредиту він не звертався. Вважає, що ОСОБА_4 підробивши його підписи на документах пов'язаних з видачею кредиту, ввівши в оману Банк отримав в ВАТ АБ «Укргазбанк» кредит. З приводу шахрайських дій ОСОБА_4 порушено кримінальне провадження, а тому посилаючись на ст.ст. 203, 215 ЦК України просить визнати кредитний договір №112 від 08.11.2007 року недійсним.

Представник позивача ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» в судовому засіданні підтримав заявлені ним позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві та просить їх задовольнити, зустрічного позову не визнав та просить відмовити в задоволенні зустрічного позову за безпідставністю позовних вимог. Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні та його представник первісного позову не визнали та просять відмовити в його задоволенні з підстав і мотивів викладених у зустрічному позові, який підтримали та просять задовольнити. В ході судового розгляду справи представником ОСОБА_2 подано клопотання про зменшення нарахованої Банком суми пені до 1000 грн., оскільки ОСОБА_2 не працює, його матеріальне становище є скрутне, крім того він має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» підлягає до часткового задоволення, в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав:

Згідно п.1.2. Розділу 1. Загальні положення Статуту ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (нова редакція), затвердженого Рішенням загальних учасників банку від 29.05.2009 року (Протокол №3) ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» є правонаступником ВАТ АБ "Укргазбанк"

Згідно Заяви позичальника фізичної особи на отримання кредиту в ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» від 17.10.2007 року, ОСОБА_2 просить розглянути питання, щодо надання йому кредиту в розмірі 25300 доларів США з метою придбання автомобілів.

Як вбачається з кредитного договору №112 укладеного 08.11.2007 року між ВАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" та ОСОБА_2 (Позичальник), Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 16871,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних на строк з 08.11.2007 року по 06.11.2014 року ( пункт 1.1 Договору). Мета кредитування придбання автомобілів ЗАЗ, модель TF699P, 2007 року випуску в кількості 2 штуки ( пункт 1.3 Договору).

Пунктом 2.1 Кредитного договору визначено, що згідно з Договором про заставу від 08.11.2007 року в забезпечення виконання зобовязань за дійсним договором Банком прийнято в заставу автомобілі, які зазначені в п.1.3 даного договору.

Згідно п.3.3.3 кредитного договору ОСОБА_2 зобовязався погашати заборгованість по кредиту, щомісячними платежами, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі, не менше 1/84 від суми отриманого кредиту, що становить 200,84 доларів США.

За умовами п.3.1.10. Кредитного договору, процентна ставка на залишок простроченої заборгованості нараховується, виходячи із 13,5 % річних починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Окрім цього пунктом 5.3 Кредитного договору встановлено, що за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1% річних від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах позовної давності.

Строк позовної давності за Кредитним договором сторонами встановлено в три роки в тому числі вимог по поверненню кредиту, процентів, пені, штрафів та всіх видатків понесених банком під час виконання умов цього договору.

Згідно договору застави від 08.11.2007 року до кредитного договору №112 укладеного 08.11.2007 року між ВАТ Акціонерним банк "Укргазбанк" (Заставодержатель) та ОСОБА_2 (Заставодавець), з метою забезпечення виконання кредитних зобовязань за кредитним договором №112 укладеного 08.11.2007 року, ОСОБА_2 передав в заставу Банку автомобіль марки ЗАЗ, модель TF699P, 2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки ЗАЗ, модель TF699P, 2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_2, які належать на праві власності заставодавцю згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів: ВОС №023440 та ВОС №02349 виданих РЕВ МРЕВ УДАІ м. Тернопіль 27.10.2007 року.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_2 зобовязань за Кредитним договором №112 укладеного 08.11.2007 року між ВАТ Акціонерним банк "Укргазбанк" та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 51 від 08.11.2007 року.

Згідно п. 1.1 Договору поруки, поручитель ОСОБА_4 поручається перед Кредитором за виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором, Поручитель зобовязується в разі невиконання та/або порушення Боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість по Кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, проценти, неустойки (штрафи, пені) за неналежне виконання або невиконання зобовязань в повному обємі (п. 1.3 Договору поруки).

Пунктом 3.1 Договору поруки передбачено, що у випадку невиконання зобовязань по Кредитному договору та цьому Договору Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

У відповідності до положень ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5). В силу ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із встановленим ст. 11 ЦПК принципом диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства підстави заявленого позову - це виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Відповідно ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав є визнання правочину недійсним. За умовами до ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно зі ст.ст. 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до висновку експертів Тернопільського відділення КНДІСЕ за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 142/143/15-22 від 26.06.2015 року, підпис від імені ОСОБА_2 в заяві позичальника-фізичної особи від 17.10.2007 року на отримання кредиту в ВАТ АБ «Укргазбанк» від імені ОСОБА_2, в кредитному договорі №112 від 08.11.2007 року укладеному між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 та договорі застави від 08.11.2007 року укладеному між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 виконано ОСОБА_2.

Таким чином висновком ТВ Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 142/143/15-22 від 26.06.2015 року спростовано твердження ОСОБА_2 про те, що останній Кредитного договору та Договору застави не підписував.

Як вбачається з матеріалів справи, СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області заведено кримінальне провадчення №0003267 від 23.08.2013 року за заявою ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння шляхом обману коштами на суму 120000 грн.

Однак ОСОБА_2 не доведено належними та допустимими доказами факт підписання ним Кредитного договору під впливом обману чи помилки, щодо природи правочину.

Суд критично оцінює посилання ОСОБА_2 на те, що він Заяви позичальника фізичної особи на отримання кредиту в ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» від 17.10.2007 року не писав, а також те що відсутність в Банку оригіналу даного документу свідчить про відсутність між ними кредитних правовідносин, оскільки підставою для договірних кредитних правовідносин є укладені між сторонами Кредитний договір №112 від 08.11.2007 року та Договір застави від 08.11.2007 року. Крім цього як вбачається з інформації наданої 16.09.2015 року Банком на запит суду, Заява позичальника фізичної особи на отримання кредиту написана ОСОБА_2 від 17.10.2007 року знищена 23.06.2014 року у звязку з закінчення строку зберігання про що складено акт №2.

Отже як встановлено в судовому засіданні між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 існують правовідносини, що випливають з Кредитного договору №112 від 08.11.2007 року та Договору застави від 08.11.2007 року. Згідно поданого позивачем розрахунку станом на 21.12.2015 року заборгованість за Кредитним договором №112 від 08.11.2007 року становить 24263,53 доларів США та 552117,96 грн. пені, з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредиту - 13 727,50 долари США, прострочена заборгованість за процентами 10536,03 доларів США, 353 940,51 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 198 177,45 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 не виконав зобовязання у строк, передбачений договором всупереч ст. 530 Цивільного кодексу України, та прострочив виконання зобовязань перед кредитором.

За правилами ст. 625 та ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення умов договору, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У зв'язку із невиконанням зобов'язань за кредитним договором, 25.01.2010 року позичальнику ОСОБА_2 та поручителю ОСОБА_4 був направлений лист-претензія про зобов'язання сплатити заборгованість, який залишився без реагування.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки.

За умовами ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно трудової книжки ОСОБА_2 останній з 01.08.2008 року не працевлаштований та йому виплачувалася соціальна допомога по безробіттю.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження.

Беручи до уваги, що з 2008 року доходу не отримує та його матеріальне становище важке, крім цього він має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе зменшити розмір пені нарахованої за несвоєчасність погашення кредиту та процентів з 552117,96 грн. до 10 000 грн.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог заявлених ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», які підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 в користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором №112 від 08.11.2007 року в сумі 24263,53 доларів США та 10000 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту. За умовами ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2, ОСОБА_4 слід стягнути з в користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» 1253 грн. 15 коп. судового збору (по 625 грн. 60 коп. з кожного).В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Одночасно, враховуючи, що ОСОБА_2 не було доведено наявності підстав для визнання недійсним оспорюваного ним правочину, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» про визнання кредитного договору №112 від 08.11.2007 року недійсним слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 203, 207, 215, 230, 526, 530, 551, 554, 611, 612, 624, 638, 1046, 1048, 1050, 1051, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства АБ «УКРГАЗБАНК» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором №112 від 08.11.2007 року в сумі 24263,53 доларів США та 10000 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства АБ «УКРГАЗБАНК» 1253 грн. 15 коп. судового збору (по 625 грн. 60 коп. з кожного).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства АБ «УКРГАЗБАНК» про визнання кредитного договору №112 від 08.11.2007 року недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий Р.М. Грицак