АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 673/61/15-ц
Провадження № 22-ц/792/21/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Юзюка О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., Власенка О.В.,

секретар: Шевчук Ю.Г.,

з участю: прокурора Лунь Ю.А.,

ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22-ц/792/21/16 за апеляційними скаргами прокурора Хмельницької області, ОСОБА_1 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2015 року у справі за позовом прокурора Деражнянського району в інтересах ОСОБА_2 до Деражнянської міської ради, ОСОБА_1, про визнання недійсними рішення та державного акта на право приватної власності на землю.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року прокурор Деражнянського району в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 звернувшись до суду з позовом вказував, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на підставі рішення сесії Деражнянської міськради №13 від 26 квітня 2002 року отримали державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,036 га, яка розташована по вул. Робітничій, 4 у м. Деражні. Вважаючи це незаконним просив визнати недійсним п. 1 даного рішення в частині затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки про видачу ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_5 держакта на право приватної власності на земельну ділянку, а також визнати недійсним отриманий ОСОБА_1 та ОСОБА_5 держакт Р1 №782340 на ділянку землі площею 0,036 га, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1142. Стверджував, що відповідно до ст. 42 ЗК України, в разі приватизації громадянами багатоквартирного житлового будинку відповідна земельна ділянка може

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6 Категорія № 59

Доповідач Юзюк О.М.

передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування обєднанню власників. Будинок по вул. Робітничій, 4 складається з восьми квартир, які належать громадянам на праві власності. Відповідно до свідоцтва про право власності АВІ №129727, власниками квартири по цій адресі являються ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Будинок по генеральному плану м. Деражні розміщений на земельній ділянці орієнтовною площею 0,1546 га, яка відноситься до земель житлової та громадської забудови. Актовим записом про смерть від 26.06.2010 року підтверджено, що ОСОБА_5 померла 25.06.2010 рокує. Посилаючись на ч. 3 ст. 42 ЗК України та п. 5 ст. 10 ЗУ „Про приватизацію державного житлового фонду позивачі наголошували, що порядок користування земельними ділянками, де розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Нормами земельного законодавства не передбачена можливість передачі у власність окремих співвласників багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок або його частка, а також приватизація прибудинкових територій, тому земельна ділянка під житловим будинком по вул. Робітничій, 4 та його прибудинкова територія не можуть бути поділені між співвласниками цього будинку.

Рішенням Віньковецького районного суду від 10 серпня 2015 року позов задоволено частково. Визнано недійсним п. 1 рішення Деражнянської міської ради №13, прийнятого 26 квітня 2002 року в частині затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки про видачу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 державного акта на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,036 га, розташовану по вул. Робітничій, 4 у м. Деражні. В задоволенні інших вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурора вказується про незгоду з рішенням стосовно відмови в визнанні недійсним державного акта на земельну ділянку, оскільки такий спосіб захисту порушених прав передбачений законом що регулює дані правовідносини, а висновки райсуду є помилковими.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі не погоджуючись із рішенням вказував про безпідставне звернення прокурора в суд в інтересах позивачів, незаконність залучення його як відповідача до справи а не як третьої особи на стороні відповідача Деражнянської міськради, неправильність самовідводів двох суддів Деражнянського райсуду та передачу справи до Віньковецького райсуду, недоведеність порушення прав позивачів, не витребування судом доказів які він просив витребувати, незастосування строку позовної давності по його письмовій заяві адресованій суду першої інстанції, неправильність вимоги про визнання рішення органу місцевого самоврядування недійсним, недоведеність порушень вимог закону ним, як відповідачем.

Апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних мотивів.

Частинами 1, 2 і 3 ст. 42 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватися у користування обєднанню власників (ч. 2 цієї статті в редакції від 01.01.2002 р.).

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та не житлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 42 ЗК в редакції від 14.05.2015 р.).

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються співвласниками.

При вирішенні позовної вимоги про визнання рішення недійсним районний суд дійшов до правильного висновку про те, що прибудинкова територія багатоквартирного жилого будинку по вул. Робітничій, 4 у м. Деражні була передана незаконно відповідачу ОСОБА_1 для приватизації шляхом ухвалення 26.04.2002 року рішення сесії Деражнянської міськради за №13.

Пункт „г ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачає, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів місцевого самоврядування.

Відповідно ч. 1 ст. 155 цього Кодексу у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпоряджання належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Крім того, Верховний Суд України у правовій позиції (ст. 360-7 ЦПК України) у справі №6-319цс15 вказав, що судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпоряджання земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

За викладених обставин колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для визнання державного акта на право приватної власності недійсним, оскільки вказане є законним і похідним наслідком визнання рішення міськради недійсним на підставі якого був виданий цей державний акт, та вважається належним способом поновлення порушених прав у порядку цивільного судочинства.

За змістом ст. ст. 71, 76 ЦК України (в редакції 01.01.1964 р.) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено встановлюється в три роки. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Стаття 257, ч. 1 ст. 261 ЦК України передбачають, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. ст. 10, 60 цього Кодексу кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте відповідачем не надано суду достатніх доказів які б підтверджували ту обставину, що ОСОБА_2 знала або повинна була довідатися про порушення свого права користування прибудинковою територією внаслідок незаконної приватизації частинки цієї території ОСОБА_1 та передачі її для нього всупереч приписів ст. 42 ЗК України, Деражнянської міськрадою.

Зміст протоколу встановлення та узгодження суміжних меж від 11.05.2002 року який надав ОСОБА_1 апеляційному суду не підтверджує і з нього не видно, що ОСОБА_2 довідалася чи повинна була довідатися безпосередньо про приватизацію земельної ділянки ОСОБА_1

При цьому судом враховується те, що мешканці будинку умовно визначили між собою земельні ділянки навпроти кожної квартири та огородили їх (а. с. 143 т. 3).

Крім того, державний акт на право приватної власності на землю як був виданий лише 26.10.2002 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Слід також зазначити, що квартира ОСОБА_2 не межує з земельною ділянкою яку приватизував відповідач (а. с. 143 т. 3).

Акт про відсутність претензій від 07.07.2015 року (а. с. 105 т. 2) щодо обговорення спірних питань дотримання добросусідських стосунків мешканців буд. №4 по вул. Робітничій м. Деражні підписаний у тому числі ОСОБА_7 та ОСОБА_2, вказує на виникнення та існування спору із користування прибудинковою територією, оскільки з метою врегулювання такого, цей акт складавсь.

Рішенням Деражнянського райсуду від 10 грудня 2014 року було задоволено позов прокурора Деражнянського району в інтересах держави та визнано недійсним п. 1 Деражнянської міської ради №13 від 26.04.2002 року в частині затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки по видачі ОСОБА_8 державного акта на право приватної власності на землю площею 0,054 га, яка розташована по вул. Робітничій, 4 у м. Деражні, визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю площею 0,054 га для обслуговування житлового будинку серія Р1 №782339, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1089, який виданий ОСОБА_8

Як пояснив ОСОБА_1 у засіданні апеляційного суду, ініціатором цієї позовної заяви прокурора до ОСОБА_8, яка є дочкою ОСОБА_2, був він, оскільки та зайняла частину дороги. ОСОБА_8 квартира розташована поруч з його квартирою.

Волочиським райсудом у порядку ст. 1581 ЦПК, (а. с. 135-137, 189-192 т. 1) було проведено судові засідання в режимі відеоконференції з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3

Із змісту технічного запису видно, що про порушення своїх прав приватизацією ОСОБА_1 земельної ділянки прибудинкової території вони дізнались перед зверненням до прокурора із заявою про захист своїх прав 17.04.2014 року (а. с. 13 т. 1).

У звязку з відмовою від позову ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ухвалою апеляційного суду від 08.04.2016 року рішення в частині задоволення вимог в інтересах названих осіб скасоване і провадження у справі закрито.

Завданням цивільного судочинства, згідно ст. 1 ЦПК, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваним прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Прокурор вправі був звернутись в інтересах осіб похилого віку до суду і підтримувати їх позов у подальшому, судом першої інстанції не допущено порушень ЦПК, які б давали підстави для скасування рішення, скарга не містить істотних мотивів для визнання судового рішення незаконним.

Твердження апеляційної скарги відповідача, спростовуються вищевикладеними мотивами судового рішення. Апеляційним судом долучені до справи матеріали які надавав відповідач.

Аналіз і оцінка доказів у їх сукупності наряду з нормами права, які регулюють правовідносини, показали про необґрунтованість доводів і заперечень ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу прокурора Хмельницької області і апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Віньковецького районного суду від 10 серпня 2015 року скасувати стосовно відмови в визнанні державного акта недійсним і стосовно цього ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю від 26.10.2002 року серії Р1 №782340 площею 0,036 га, виданого ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на підставі рішення сесії Деражнянської міської ради від 26.04.2002 року №13 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1142.

У решті рішення від 10 серпня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з Деражнянської міської ради і ОСОБА_1 по 121,80 грн. судового збору в доход держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.М. Юзюк