ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1045/16-ц
провадження № 2/753/2656/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Кубіва С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

В СТ А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Також просила суд стягнути аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1розмірі 5 000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, хоча повинен і має змогу надавати матеріальну допомогу.

Позивач та її представник в судовому засіданні просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні, призначеному на 09.03.2016 року заперечував проти позову та просив суд надати строк на примирення.

Ухвалою Дарницького районного суд м. Києва від 09.03.2016 року провадження у справі було зупинено до 12.04.2016 року у зв'язку з наданням сторонам строку для примирення.

Ухвало Дарницького районного суд м. Києва від 12.04.2016 року провадження у справі було відновлено.

В судове засідання, призначене на 12.04.2016 року відповідач з'явився, позовні вимоги визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 липня 2008 року, про що зроблено актовий запис № 36 Відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції Донецької області. (а.с. 9)

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу дитина залишаться жити разом з матір'ю.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. За час призначеного судом строку для примирення, примирення сторін не настало, позивач зазначив, що рішення про розірвання шлюбу є виваженим і наполягає на його розірванні. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував.

Судом встановлено, що спору про поділ майна на даний час не існує.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частини 3 та 4 статті 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Спільне життя між сторонами не склалося із-за різних поглядів на життя. Примирення між сторонами неможливе. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. Сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сім`ї. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, існує формально і зберегти її неможливо, тому шлюб має бути задоволений.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначає ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 208,209 212, 213, 215, 218 ЦПК України та на підставі ст.110,112, 113, ч.2 ст. 114,180, 181, 183, 184, ч.1 191 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 10.07.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 36 - розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 19.01.2016 року до досягнення дитиною повноліття, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА