Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/623/16-ц
Провадження №: 2/332/446/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого суддіБезлер Л.В.,
при секретаріМельнік Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №332/623/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

1 березня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? від усіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред'явленого позову.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що проживала з відповідачем без реєстрацією шлюбу з 2007 рік по 2015 рік., від цих стосунків мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний момент проживає з нею. Відповідач працює на ТОВ «ВТК» та має постійний заробіток, від утримання дитини відмовляється.

Від позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження від 20.03.2009 року, НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Заводської райдержадміністрації м.Запоріжжя, сторони є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.2).

Відповідно до довідки №ПЖК00000036 від 30.03.2016 року, виданої ТОВ «ПЖК-Запоріжжя», відповідач ОСОБА_4 працює та його сумарний дохід за останні 6 місяців склав 25338,12 грн.

Судом встановлено, що на даний час дитина знаходяться на утриманні матері ОСОБА_3, проживає разом з нею. Добровільно відповідач ОСОБА_4 матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має постійний дохід.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.2 ст.51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України).

На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1), який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 березня 2016 року до досягнення повноліття ОСОБА_5.

Стягнути зі ОСОБА_4, (ІПН НОМЕР_1), який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Безлер