Справа № 379/1740/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2016 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Бабоїд О.М.

при секретарі:ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що позивачу на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 580117 від 09.11.2006 року належить земельна ділянка площею 2,4912 га, що розташована на території Великоберезянської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства.

Раніше дану земельну ділянку обробляв відповідач. Восени 2015 року позивач звернувся до відповідача з приводу виділення в натурі даної земельної ділянки для власного використання за призначенням в звязку з тим, що договір оренди земельної ділянки не укладався.

Проте, позивачу у відповідь було надано примірник договору оренди даної земельної ділянки № 24 від 01.06.2012 року, згідно якого позивач передав відповідачу належну йому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 580117 від 09.11.2006 року земельну ділянку площею 2,4912 га в оренду строком на пять років. Також було надано акт прийому-передачі даної земельної ділянки.

Строк дії договору розпочався з дати державної реєстрації 28.09.2012 року і закінчувався 28.09.2017 року. Отже, на день подання позову договір діє.

Представник позивач стверджує, що підпис від імені позивача виконано невідомою особою, а не позивачем, що підтверджується Висновком експерта № 387/388/16-32 від 24.03.2016 року.

Вважає, що позивач строк позовної давності не пропустив, оскільки про укладений договір йому стало відомо восени 2015 року, коли він отримав копію договору та акт прийому-передачі земельної ділянки, а тому строк давності не порушив.

Просить визнати договір оренди земельної ділянки № 24 від 01.06.2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Відродження» недійсним. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по оплаті судового збору в розмірі 487,20 грн та витрат на проведення експертизи в розмірі 2772 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі і пояснила, що форма і зміст договору відповідають чинному законодавству. Крім того, сторонами виконувалися умови договору належним чином, позивач щорічно отримував орендну плату і не оскаржував умови договору, а значить визнав цей договір, хоча його не підписував.

Просить суд застосувати строк позовної давності і відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності. Так, договір зареєстрований 22.09. року, а позов подано до суду 11.12.2015 року.

Суд встановив, що позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 580117 від 09.11.2006 року належить земельна ділянка площею 2,4912 га, що розташована на території Великоберезянської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства.

Восени 2015 року позивач звернувся до відповідача з приводу виділення в натурі даної земельної ділянки для власного використання за призначенням в звязку з тим, що договір оренди земельної ділянки ними не укладався.

Проте, позивачу у відповідь було надано примірник договору оренди даної земельної ділянки № 24 від 01.06.2012 року, згідно якого позивач передав відповідачу належну йому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 580117 від 09.11.2006 року земельну ділянку площею 2,4912 га в оренду строком на пять років. Також було надано акт прийому-передачі даної земельної ділянки.

Дія цього договору розпочалася з дати державної реєстрації 28.09.2012 року і закінчувалася 28.09.2017 року. Отже, на день подання позову договір діє.

Позивач категорично стверджує, що вказаний договір не укладав та його не підписував.

Відповідно до Висновку експерта № 387/388/16-32 від 24.03.2016 року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи встановлено, що записи «ОСОБА_2М.» у графах «Орендодавець» у договорі № 24 оренди земельної ділянки від 01.06.2012 року, який укладено між ОСОБА_2 та ТОВ «Відродження», та акті прийому-передачі земельної ділянки (додатку до даного договору) виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів і виконано не ОСОБА_2, а іншою особою.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

Частини 1 та ч. 3 ст. 203 ЦК України передбачають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Відродження» підлягають задоволенню, як такі, що підтверджуються матеріалами справи та наданими доказами, оскільки в ході судового розгляду знайшла підтвердження та обставина, що ОСОБА_2 не підписував вищезазначений договір, а значить і не укладав його.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Представник відповідача просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Проте судом встановлено, що позивач довідався про порушене своє право восени 2015 року, з моменту отримання договору оренди. До цього часу він не міг знати про існування договору, оскільки відповідно до висновку експерта підпис у договорі йому не належить, а тому строк позовної давності починає свій перебіг з моменту, коли особа узнала про порушене право, в даному випадку з осені 2015 року. Отже, строк позовної давності позивачем не пропущений.

Указані обставини встановлені з пояснень сторін по справі, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Судові витрати понесені позивачем, які складаються з витрат по оплаті судового збору в розмірі 487,30 грн та витрат на проведення експертизи в розмірі 2772 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 10, 15, 57-61, 86, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 212-215, 257, 261, 267, 761, 792 ЦК України, ст.ст. 78, 79, 124-126, 158 Земельного кодексу України, ст. 13-16 Закону України «Про оренду землі», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі № 24 від 01.06.2012 року на земельну ділянку площею 2,4912 га ( кадастровий номер :02:006:0010), який укладено між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження» недійсним.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 487,20 грн та витрати на проведення експертизи в розмірі 2772 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особою, що не була присутня у судовому засіданні з дня отримання копії цього рішення, апеляційної скарги.

Головуючий:ОСОБА_3