Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/7656/15 Головуючий у 1 інстанції: Кулик В.Б.
№ провадження 22-ц/778/1208/16 Суддя-доповідач: Савченко О.В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„17" березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У позові зазначала, що з 12 жовтня 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Донька проживає разом з нею та знаходиться на її утримання.

При цьому вона отримує заробітну плату до 1 500 грн., інших прибутків не має, тому одній їй утримувати доньку матеріально важко.

Відповідач же працює, має регулярну заробітну плату, інших аліментних зобов'язань не має, однак матеріальну допомогу на утримання доньки надає нерегулярно і в недостатній мірі.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки щомісячно по 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частин з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, починаючи з 19.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення в частині суми платежу за один місяць, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, на неповне з»ясування дійсних обставин справи, невірну оцінку фактів в підтвердження того, що він займається вихованням дитини і забезпечує її всім необхідним - продуктами, одягом, іграшками, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати.

В разі недосягнення згоди між батьками щодо способу виконання обов»язку утримувати дитину спір підлягає вирішенню судом.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.10.2007 року, є батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.5,6).

В обґрунтування позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, позивач, не заперечуючи факту надання відповідачем певної матеріальної допомоги на її утримання, посилалася на те, що ця допомога не є достатньою.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Встановивши відсутність між сторонами домовленості щодо порядку утримання доньки, суд, оцінивши в порядку ст. 212 ЦПК України надані по справі докази, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог ОСОБА_5 та стягнення з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі 1/4 частин з усіх видів його заробітку щомісяця, оскільки наданими письмовими доказами в підтвердження придбання товарів та оплати послуг відповідач не довів достатність матеріальної допомоги на утримання дочки та відповідність розміру цієї допомоги його доходам.

Висновок суду відповідає встановленим обставинам справи і погоджується з вимогами норм матеріального права.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на утримання дочки Анастасії суд врахував фактичні обставини справи, у тому числі матеріальне становище відповідача.

Наведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що фактично він проживає за однією адресою з дружиною та дочкою, опікується останньою і в повній мірі забезпечує її матеріально були предметом дослідження та оцінки суду першої інстанції, а виходячи з положень ст. 303 ЦПК України, повноважень щодо їх переоцінки суд апеляційної інстанції не має.

Інші доводи апеляційної скарги правильність судового висновку не спростовують, передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2016 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: