Ухвала

іменем України

23 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,Попович О.В., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_6 на рішення та дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, заінтересовані особи: Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції та Вільна професійна спілка інженерно-технічних працівників ДАП «Львівські авіалінії», за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою, у якій просить визнати неправомірними дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області щодо відмови виконати рішення суду відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області виконати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04 квітня 2013 року у визначений законом спосіб.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що 04 квітня 2013 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова, яке набрало законної сили 24 вересня 2013 року, задоволено його позов та стягнуто з Державного авіапідприємства «Львівські авіалінії» 35 506 грн 60 коп. різниці середнього заробітку з урахуванням індексації та компенсації.

01 листопада 2013 року судом видано виконавчий лист, який пред'явлено до виконання у Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, яким 12 листопада 2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 40665817.

23 листопада 2013 року Залізничним відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку із передачею виконавчого документа ліквідаційній комісії державного підприємства.

23 липня 2015 року він звернувся зі заявою до УДВС ГУЮ у Львівській області, у якій керуючись ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», просив зобов'язати керівника відповідного органу державної виконавчої служби подати до Державної казначейської служби України документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомити в установленому порядку стягувача.

04 серпня 2015 року простим листом отримав відповідь УДВС ГУЮ у Львівській області від 27 липня 2015р. № С-691/09, де зазначено: «Разом з цим, повідомляємо, що рішення суду, що набрали законної сили, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, установа, організація або юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, які видані після 01 січня 2013 - виконуються в загальному порядку відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 07 жовтня 2015 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нову, якою задовольнити скаргу, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області щодо відмови виконати рішення суду у порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», є правомірними та такими, що відповідають вимогам закону.

Оскаржувані судові рішення є правильними та такими, що ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Судами установлено, що Державне авіапідприємство «Львівські авіалінії» з 14 листопада 2011 року перебуває в стані припинення юридичної особи шляхом ліквідації відповідно до рішення її учасника - державного органу Міністерства інфраструктури України, що створило це підприємство.

04 квітня 2013 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова задоволено позов ОСОБА_6 та стягнуто з Державного авіапідприємства «Львівські авіалінії» на його користь 35 506 грн 60 коп. різниці середнього заробітку з урахуванням індексації та компенсації.

Рішення суду набрало законної сили 24 вересня 2013 року та на його виконання 01 листопада 2013 року видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у Залізничному відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

23 грудня 2013 року державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий документ передано голові ліквідаційної комісії ДАП «Львівські авіалінії» у зв'язку із ліквідацією боржника.

ОСОБА_6 оскаржив цю постанову та дії державного виконавця по закінченню виконавчого провадження та ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04 червня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18 липня 2014 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року, у задоволенні скарги відмовлено.

23 липня 2015 року ОСОБА_6, посилаючись на ті обставини, що рішення суду не виконане у визначений законом строк, та вважаючи, що воно має бути виконане відповідно до вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, звернувся із заявою до УДВС ГУЮ у Львівській області про зобов'язання керівника відповідного органу державної виконавчої служби подати до Державної казначейської служби України документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомити його в установленому порядку.

04 серпня 2015 року листом УДВС ГУЮ у Львівській області від 27 липня 2015р. № С-691/09 його повідомлено про те, що рішення суду, що набрали законної сили, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, установа, організація або юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, які видані після 01 січня 2013 року, - виконуються в загальному порядку відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суди першої та апеляційної інстанцій повно та всебічно з'ясували обставини справи, надали їм належну оцінку та правильно встановили, що виконавчий лист на виконання рішення суду від 04 квітня 2013 року виданий Залізничним районним судом м. Львова 01 листопада 2013 року та переданий на виконання Залізничному ВДВС ЛМУЮ, а 23 грудня 2013 року постановою державного виконавця виконавче провадження по його виконанню закінчено у зв'язку із ліквідацією боржника та направлено виконавчий лист голові ліквідаційної комісії підприємства, як передбачено ч. 2 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження», і такі дії державного виконавця є правомірними.

ОСОБА_6, вважаючи, що оскільки рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства не було виконане протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, воно повинно виконуватись відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав чинності 01 січня 2013 року, звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області із заявою та просив виконати рішення у визначений цим законом спосіб, однак йому було відмовлено.

Установивши зазначені обставини та те, що рішення суду набрало законної сили, а виконавчий лист виданий після набрання чинності цим законом, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що рішення суду повинно виконуватись у загальному порядку відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» і підстави виконати його у спосіб, визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» відсутні, а дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області є правомірними і права скаржника не порушені з огляду на наступне.

Відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою від 03 вересня 2014 року № 440, п. 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржником за якими є державне підприємство, примусова реалізація майна якого забороняється відповідно до законодавства, які видані або ухвалені до 01 січня 2013 року, подаються до органів державної виконавчої служби для здійснення їх обліку, інвентаризації та подальшої передачі органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів для погашення заборгованості.

Отже, цим Законом та Порядком визначено порядок виконання рішень суду та погашення заборгованості державних підприємств, примусова реалізація майна яких забороняється, тільки за тими рішеннями та виконавчими документами, які ухвалені або видані до 01 січня 2013 року - дня набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», і можливості виконання судових рішень, ухвалених після цього, у такому порядку цим Законом не передбачено, тому вони підлягають виконанню у загальному порядку відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому підстав для задоволення скарги немає.

При цьому судами першої та апеляційної інстанцій правильно застосовано закон, що регулює спірні відносини, оскаржувані судові рішення постановлені з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян
Судді: Т.П. Дербенцева О.В. Попович В.О. Савченко О.В. Ступак