У х в а л а

іменем україни

25 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що він є власником будинковолодіння АДРЕСА_1. Сусіднє будинковолодіння АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_2 У 2014 році остання на межі земельних ділянок побудувала капітальну нежилу споруду, улаштувала навіс над подвір'ям із ухилом у бік його будинку та погріб на його земельній ділянці. Із навісу талий сніг і дощова вода стікають під його будинок. Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 прибрати на відстань 1 м від межі з будинковолодінням АДРЕСА_1 всі господарські споруди, забезпечити водовідведення з будинковолодіння АДРЕСА_2 відповідно до будівельних норм та правил. Позов у частині забутування пустоти у самочинно виритому погребі, частина якого виходить на земельну ділянку домоволодіння АДРЕСА_1, залишено без розгляду.

Додатковим рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року та додаткове рішення цього суду від 18 вересня 2015 року скасовані та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі судові рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із недоведеності порушення прав позивача відповідачем.

Позовні вимоги про зобов'язання ОСОБА_2 прибрати на відстань 1 м від межі з будинковолодінням АДРЕСА_1 всі господарські споруди позивач обґрунтовував тим, що вони є самочинними і розташовані на відстані менше 1 м від межі земельних ділянок.

Проте позивачем не зазначено, які його права у зв'язку з цим порушено та підлягають захисту в обраний ним спосіб, доказів з цього приводу ОСОБА_1 не подано.

Як установлено апеляційним судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 по краю навісу зроблений водовідвідний лоток, розміри якого не нормуються, дощова вода з даху навісу стікає по ньому за територію обох будинковолодінь.

ОСОБА_1 не доведено, що цей лоток не забезпечує водовідведення внаслідок чого вода потрапляє на земельну ділянку, на якій розташований належний йому будинок.

У листах виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області № С-269 від 20 квітня 2015 року, № С-696 від 14 вересня 2015 року вказано, що внаслідок ухилу подвір'я відповідача вода та талий сніг можуть стікати під житловий будинок позивача, що є припущенням.

Позивачем не надано доказів, що вода та талий сніг з подвір'я відповідача стікають під його житловий будинок і таке потребує виконання робіт по водовідведенню.

За таких обставин висновки апеляційного суду про відмову в задоволенні позову обґрунтовані, вони відповідають нормам матеріального права та встановленим на підставі досліджених у суді доказів обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні, вони не спростовують наведеного і зроблених у рішенні апеляційного суду висновків.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:О.В. Кадєтова Г.І. Мостова