АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2215/16 Головуючий 1 інстанції
Категорія : скарга на дії ВДВС Доповідач Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 12 січня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця при розрахунку заборгованості по аліментам, зацікавлені особи: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4, ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИЛА :

01 вересня 2015 ОСОБА_3 звернувсь до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам № 10-30/ДВ-18 від 04.08.2015 року та зробити новий розрахунок заборгованості по аліментам станом на 01.05.2015 року, виключивши з розрахунку нарахування аліментів на суму виконаного ним зобов»язання у розмірі 40000, 00 грн., як такі, що не мають ознак заробітку і не є одним із видів заробітку на які поширюються нарахування аліментів.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 12 січня 2016 року в задоволенні зазначеної скарги заявнику відмовлено у зв»язку з пропуском ним встановленого ст. 385 ЦПК України для подачі вказаної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану ухвалу як незаконну та постановити нове судове рішення яким задовольнити його скаргу. Доводи апеляційної скарги обгрунтовує неповним з»ясуванням судом обставин, які мають значення для справи та порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заявник зазначає, що суд не дав правової оцінки доводам його скарги, та ухвала суду лише містить посилання суду на строки звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з»явились, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи заявнику в задоволенні скарги, суд першої інстанції, з посиланням на вимоги ст. 385 ЦПК України, виходив з того, що на час розгляду справи суду стало відомо, що встановлений вказаної нормою ЦПК України строк на звернення до суду зі скаргою ним пропущено, оскільки державним виконавцем було надано копії скарги ОСОБА_6 на імя начальника Московського відділу ДВС ХМУЮ ОСОБА_7, в якій вказує, що 04.08.2015 року ним був отриманий розрахунок заборгованості по аліментам № 10-30/ДВ-18 та вказана заява ним була датована 12.08.2015 року( а.с.11), а клопотання про поновлення строку подачі скарги заявником не заявлялось.

Однак , погодитись з таким висновком суду не можна, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 01 вересня 2015 року вказана скарга була прийнята до розгляду та призначена до її судового розгляду ( а.с.8).

Порядок розгляду скарги на дії державного виконавця встановлений ст. 386 ЦПК України.

Згідно до вимог ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановлює ухвалу. У разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановлює ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частина 1 ст. 385 ЦПК України , на підставі якої суд відмовив заявнику в задоволенні скарги, встановлює, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

В частині 2 вказаної норми ЦПК України також встановлено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В пункті 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» , розяснено, що встановлені в ст. 385 ЦПК України строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх зясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення , така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути розяснино право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Постановляючи ж оскаржувану ухвалу на стадії судового розгляду скарги та відмовляючи заявникові в задоволенні скарги з підстав пропуску встановленого ст. 385 ЦПК України строку звернення до суду зі скаргою, суд першої інстанції порушив порядок вирішення питання щодо наслідків пропуску заявником процесуальних строків оскарження зазначених вище дій державного виконавця та не зясував причини пропуску заявником такого строку , та не врахував, що пропуск заявником строку звернення до суду зі скаргою, у відповідності до вимог ст. 387 ЦПК України, не є підставою для відмови заявнику в задоволенні скарги.

Вказані обставини справи та вимоги норм процесуального права свідчать про те , що судом першої інстанції порушено порядок розгляду скарги, і це, у відповідності до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали суду від 12 січня 2016 року та поверненню скарги до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись пунктом 3 ч.1 ст. 312, ст.ст. 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 12 січня 2016 року та цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця при розрахунку заборгованості по аліментам, зацікавлені особи: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4, ОСОБА_5 повернути до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий, суддя: І.Г. Гальянова

Судді : А.І. Колтунова

ОСОБА_2