Провадження №2/761/145/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про стягнення банківського вкладу, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про стягнення банківського вкладу.

Позивач зазначив, що 17 квітня 2013 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем, Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк», було укладено Договір банківського вкладу № 13-10364, на строк з 17 квітня 2013 року по 15 квітня 2014 року, про що зазначено у п. 1.2 Договору.

Згідно умов п. 2.2 Договору передбачено, що дія Договору припиняється за заявою вкладника або за інших обставин, передбачених цим Договором та чинним Законодавством.

15 жовтня 2015 року Представник позивачки звернувся до Відповідача з заявою про припинення дії Договору та повернення суми вкладу в розмірі 1 000 000 грн. 00 коп.

В усній формі представником Відповідача було заявлено, що у зв'язку з важким фінансовим становищем Банк не може на даний час повернути вкладнику суму вкладу.

Позивач вважає, що відповідно до частини ст. 1060 Цивільного кодексу України він вправі вимагати повернення здійсненого ним вкладу, а відповідач зобов'язаний за договором банківського вкладу незалежно від його виду повернути вклад позивачу за його вимогою.

Враховуючи вище викладене позивач просив: стягнути з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на його користь грошові кошти за договором банківського вкладу в розмірі 1 000 000 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 6 090 грн. 00 коп.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи сповіщалися в установленому законом порядку; представник позивача до суду направив заяву, в якій просив розглядати цивільну справу за його відсутності, позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судове засідання з'явився представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» заперечив проти позовних вимог позивача у повному обсязі, усно зазначив, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень» розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» (МФО: 300142; Код ; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10-А) (далі ПАТ «УКРІНБАНК») з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 25 грудня 2015 року по 24 березня 2016 року (включно). Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «УКРІНБАНК», визначені Законом, зокрема, статтями 37-39 Закону, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 (індефікаційний номер - НОМЕР_1) строком на три місяці.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Суд, заслухавши заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи № 761/33434/15-ц, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 761/33434/15-ц, між позивачем та відповідачем 17 квітня 2013 року укладено Договір банківського вкладу № 13-10364, на строк з 17 квітня 2013 року по 15 квітня 2014 року, про що зазначено у п. 1.2 Договору.

15 квітня 2014 року відносини з банком було продовжено, вищевказаний договір пролонговано ще на рік, кошти за вищевказаним Договором перераховано на вклад згідно Договору № 14-10455 від 15 квітня 2014 року та заяви Позивача, що підтверджується меморіальним ордером № 3474919.

В судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» укладено Договір банківського вкладу № 13-10364, на строк з 17 квітня 2013 року по 15 квітня 2014 року, про що зазначено у п. 1.2 Договору.

Відповідно до п. 1.1 та пп. 4.1.4 Договору позивач передав Банку, а Банк прийняв грошову суму в розмірі 1 000 000 грн. 00 коп. та видав квитанцію під № 2942238. (а.с. 7)

15 квітня 2014 року відносини з банком було продовжено, вищевказаний договір пролонговано ще на рік, кошти за вищевказаним Договором перераховано на вклад згідно Договору № 14-10455 від 15 квітня 2014 року та заяви Позивача, що підтверджується меморіальним ордером № 3474919. (а.с. 8)

17 квітня 2015 року на підставі Заяви-договору розміщення банківського вкладу № 10-1343476 від 17 квітня 2015 року Відповідачем запропоновано Позивачу перевести зазначену суму на іншій вклад під 24% річних строком з 17 квітня 2015 року по 15 жовтня 2015 року. (а.с. 9)

Згідно Довідки Банку від 29 жовтня 2015 року зазначено, що станом на 17 квітня 2015 року на рахунку Позивачки, що був відкритий Банком на її ім'я, обліковуватися кошти в сумі 1 000 000 грн. 00 коп., та які й по сьогоднішній день обліковуються на рахунку Позивачки. (а.с. 10)

Згідно умов п. 2.2 Договору передбачено, що дія Договору припиняється за заявою вкладника або за інших обставин, передбачених цим Договором та чинним Законодавством.

15 жовтня 2015 року представник позивача звернувся з заявою до відповідача про повернення банківського вкладу за Договором № 10-1343476 від 17 квітня 2015 року про банківський вклад, однак відповідач кошти за вище вказаним договором не повернув та в усній формі відмовив позивачу. Позивач не погоджуючись з позицією банку в листопаді 2015 року звернувся з даною позовною заявою до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Разом з тим, не зважаючи на невиконання Банком своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, з огляду на наступне.

Згідно з інформацією, розміщеною 17.09.2015 року на офіційному сайті Національного Банку України відповідно до вимог статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» 24 грудня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до категорії неплатоспроможних».

Національний банк України наголошує, що вкладники Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», в яких сума вкладу не перевищує суму 200 тис. грн., отримають свої вклади в повному обсязі, оскільки їх розмір не перевищує гарантовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) суму 200 тис. грн. Клієнти з більшими обсягами вкладів отримають їх у межах суми, гарантованої Фондом.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями ч. 5 ст. 35 вказаного Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивач не звертався до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за виплатою 200000 грн. у зв'язку з зверненням до суду. Також, судом встановлено, що відповідно до постанови Правління Національну банку України 24 грудня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до категорії неплатоспроможних».

Відповідно до ч. 3 ст. 46 вказаного Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, щодо унеможливлює виникнення нових зобов'язань.

Як вже зазначалося вище, процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджу перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону.

Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Отже, відшкодування решту коштів позивачу буде здійснюватись у відповідності до процедури, яка передбачена Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи те, що позивачем у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано жодних доказів, що на сьогоднішній день задоволені вимоги кредиторів першої-третьої черги, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 є передчасними, а тому відмовляє в їх задоволенні.

Крім того, вказаний порядок повернення коштів є єдиним способом задоволення вимог кредиторів Відповідача за встановлених Законом особливостей, норми якого є спеціальними нормами та такими, що обов'язково застосовуються до правовідносин, які виникли у зв'язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 530, 625, 1058, 1060 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про стягнення банківського вкладу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційному суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя: Малинников О.Ф.