РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/21/16-ц

Провадження № 2/700/39/16

29 березня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого-судді: Пічкур С.Д., при секретарі: Сіденко Н.П., за участю відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу.

В обґрунтування своїх позовних вимога вказує на те, що 01 липня 2015 року ОСОБА_1 під час сварки завдав шкоди його автомобілю НОМЕР_1. Того ж дня він звернувся до Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області. За результатами його звернення надано висновок щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Згідно висновку експерта заподіяна шкода становить 3103 грн. 80 коп. та за проведення дослідження сплачено 400 грн.

Крім цього, втручанням у його особисте життя та пошкодженням майна завдано моральну шкоду яку він оцінює в розмірі 1500 грн., які просить стягнути на його користь.

В судове засідання позивач не зявився, направив суду телефонограму про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивач є його колишнім тестем з яким він перебуває в не дружніх стосунках. Під час конфлікту він знервувався та не втримався і вдарив ногою дверці автомобіля, внаслідок чого утворилась не значна вмятина. Вважає, що сума збитків значно завищена, він звертався до позивача щоб добровільно вирішити питання відшкодування збитків, але останній категорично відмовляється та вказує, що спілкуватися буде виключно в судовому порядку. Експертизу вважає незаконною оскільки вона проведена без його участі, тому просить відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини суд виходить з наступного.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 491291, ОСОБА_2 є власником автомобіля НОМЕР_1.

Висновком за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 від 03 липня 2015 року стверджується, що 01 липня 2015 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_1 неподалік будинку №22 по вул. Суворова в м. Біла церква під час конфлікту, вдарив ногою ліві дверцята автомобіля НОМЕР_1, спричинивши їх пошкодження. Даний факт не заперечується і самим відповідачем.

Відповідно до висновку №105 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку ушкодженням колісного транспортного засобу «Nissan Primera» р.н. НОМЕР_2, від 03 липня 2015 року, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля НОМЕР_1 складає 3103 грн. 80 коп. За проведення дослідження позивачем сплачено 400 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 03.07.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної, чи юридичної особи відшкодовується в повному обсязі.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22, ч. 3 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробить для відновлення свого порушенного права (реальні збитки), збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За викладених обставин, вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди та витрат на проведення експертизи, підлягають стягненню в повному обсязі.

Відповідачем не спростовано висновок щодо визначення розміру заподіяної шкоди, а самі фактичні обставини пошкодження майна взагалі не заперечуються, відтак суд не може взяти його заперечення в частині відмови в стягненні матеріальної шкоди до уваги.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно з п. 5 згаданої Постанови Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів заподіяння йому моральної шкоди внаслідок пошкодження його майна, та взагалі доказів втручання відповідачем в особисте життя позивача, як він зазначає в позовній заяві. Не відомо з яких міркувань виходив позивач та якими доказами стверджується розмір заявленої до стягнення моральної шкоди, та конкретно в чому полягає моральна шкода, тому вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди не можуть бути задоволені.

Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 10, 54, 57, 58, 60, 64, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3103грн. 80 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 400 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, та 341 грн. судового збору, а всього 3844 (Три тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Лисянський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. Д. Пічкур