У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він у період з 25 березня 2014 року по 22 серпня 2014 року виконував обов'язки генерального директора ДП «Завод імені В.О. Малишева». У листі від 08 червня 2014 року, адресованому Генеральному директорові ДК «Укроборонпром» Романову Р.А., відповідач навів інформацію, яка є неправдивою і шкодить його діловій репутації, а саме: «ОСОБА_1 пропонує нам для проведення вхідного контролю ОСОБА_6 з сумнівною репутацією, який являється спеціалістом по металоконструкціям танка (гусениці, корпус танку, башта і ін.), тому приймати складні електронні блоки у нього немає відповідної кваліфікації. ОСОБА_6 це колишній працівник ремонтного танкового заводу, який до електронних виробів ніякого відношення немає і звільнений з цього заводу по невідомим нам причинам. ОСОБА_1 пригрів у своє оточення для проведення сумнівних операцій по розміщенню виробів по темі «Оплот-Т» на приватні структури з метою отримання власної вигоди ОСОБА_1.»

Позивач вважає, що відомості, наведені в листі відповідача, принижують честь, гідність і ділову репутацію його, як громадянина та фахівця, оскільки характер висловлювань у листі створює негативне враження керівництва ДК «Укроборонпром» і відношення до нього, як до непрофесіонала, наведені цитати з листа також є припущенням і неправдивою інформацією, яка порочить його ділову репутацію, як професіонала у своїй сфері не відповідає дійсності, безпідставно пов'язує його ім'я з аморальною і протизаконною діяльністю та порушує його немайнові права.

На підставі наведеного просив визнати, що інформація поширена директором ДП «Львівський державний завод ЛОРТА» ОСОБА_2 в листі до Генерального директора ДК «Укроборонпром» Романова Р.А. не відповідає дійсності, шкодить його діловій репутації, як фахівця та наносить шкоду його інтересам. Зобов'язати директора ДП «Львівський державний завод ЛОРТА» ОСОБА_2 навести спростування неправдивої інформації шляхом написання листа до ДК «Укроборонпром» та принести публічні вибачення. Стягнути з ДП «Львівський державний завод ЛОРТА» 6 200,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 25 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 29 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_3, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що діями відповідача не було принижено честь, гідність та ділову репутацію позивача шляхом поширення відомостей, що не відповідають дійсності.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова