№ 243/684/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Слов′янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лаптєва М.В.

при секретарі Мороз К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 міста Слов′янська Донецької області заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду за позовом ТОВ «Циділо і К» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Слов′янського міськрайонного суду Донецької області від 14.03.2016 року у справі за позовом ТОВ «Циділо і К» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості позовні вимоги були задоволенні.

29.03.2016 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розстрочку виконання судового рішення, посилаючись на те, що в неї на утриманні перебуває неповнолітня дитина, у звязку з чим суму стягнутого боргу за рішенням суду від 14.03.2016 року сплатити відразу вона не має можливості, оскільки розмір її заробітньої плати є неспівмірним з потребами дитини та наявним боргом. Просить рострочити суму боргу у вигляді щомісячної сплати в розмірі 200 грн. 00 коп.

Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, ОСОБА_1 надала суду заяву з проханням слухати справу без її участі та задовольнити заяву; представник позивача ТОВ «Циділо і К» надав до суду заперечення, просив відмовити в задоволенні заяви, а тому суд вважає можливим розглядати вказане питання за їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи та заяви, оцінивши представлені і добуті докази, суд вважає цю заяву не підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною першою статті 368 ЦПК України визначено, що питання, повязанні із зверненням судового рішення до виконання вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Згідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо

тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Частиною 5 ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи рішенням Слов′янського міськрайонного суду Донецької області від 14.03.2016 року у справі за позовом ТОВ «Циділо і К» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості позовні вимоги були задоволенні.

Вказане вище рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили, в звязку з чим за заявою стягувача судом було видано виконавчі листи; також слід зазначити, що видані виконавчі листи відповідають вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» і вказаний виконавчий лист не було видано помилково; існує обовязок боржника, так як вони не були припиненими чи добровільно виконаними боржником чи іншою особою.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також в судовому засіданні встановлено, що виняткових обставин, що утруднюють виконання рішення та ведуть до зміни порядку і способу виконання рішення, хвороби боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо немає, доказів на підтвердження вище вказаного суду не надано, обставин, що давали б суду можливість такої зміни заявник не вказав. На даний момент вказане рішення суду знаходиться на виконанні і підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що заява не підлягає задоволенню ні повністю, ні в частині.

За таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою, суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаної заяви про зміну способу і порядку виконання рішення, оскільки відсутні обставини, що утруднюють виконання рішення, таким чином, заява не підтверджена, безпідставна і не ґрунтуються на вимогах закону, передбачених законом підстав для її задоволення немає, а тому вважає за необхідне відмовити у її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 373 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду за позовом ТОВ «Циділо і К» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Донецької області через Словянський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.В. Лаптєв