Ухвала

іменем україни

30 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Євтушенко О.І., Гвоздика П.О., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту проживання однією сімʼєю без реєстрації шлюбу,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2015 року,

вс т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та просив включити його до четвертої черги спадкування за законом, визначити додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Свою заяву обґрунтовував тим, що з початку 2007 року вони з ОСОБА_2 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

ОСОБА_1 зазначав, що протягом тривалого часу ОСОБА_2 хворіла та була на його утриманні. Крім цього, він зробив капітальний ремонт квартири, в якій вони спільно проживали.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, після її смерті відкрилась спадщина на належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1. Заповіт за життя ОСОБА_2 не складала, тому ОСОБА_1

Заявник вважав, що фактично прийняв спадщину, оскільки продовжував проживати у цій квартирі та оплачував комунальні послуги.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року заяву задоволено частково.

Установлено факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації шлюбу із квітня 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Установлено ОСОБА_1 додатковий строк у один місяць для подання заяви про прийняття спадщини з дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2015 року зазначене судове рішення скасовано.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи містять достатні та допустимі докази проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю без шлюбу, а фактичне прийняття заявником спадщини та утримання спірної квартири є достатньою підставою для встановлення додаткового строку в один місяць для прийняття ним спадщини.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, зазначав, що встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з ОСОБА_2 потрібно заявнику для вирішення в подальшому питання про прийняття спадщини.

При розгляді справи судом не було витребувано спадкову справу щодо майна померлої ОСОБА_2, не встановлено наявність чи відсутність спадкоємців, тобто суд фактично обмежився поясненнями лише заявника, чим допустив порушення положень ст. 213 ЦПК України.

Скаржник ОСОБА_3, якого не було залучено до справи, вважав, що встановленням зазначеного в заяві юридичного факту порушуються його права, оскільки судом вирішено питання про його спадкові права та обов'язки як спадкоємця четвертої черги спадкування після смерті ОСОБА_2

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що в даному випадку встановлення юридичного факту пов'язується з наступним вирішенням спору про право, тобто вбачається спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

П.О.Гвоздик

Ю.Г. Іваненко