печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

про призначення судової експертизи

07 квітня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І. ,

при секретарі - Сторожук Є. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення комплексної експертизи,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне Агенство "112 Україна", секретаря Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції ОСОБА_3, Народного депутата України ОСОБА_4, ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» про захист честі, гідності та ділової репутації.

Під час доповнень представником в позивача ОСОБА_2 подано клопотання про призначення комплексної судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) та психологічної (психолого-лінгвістичної) експертизи, на вирішення якої просить поставити перед експертами наступні питання:

1. У якій формі наведені відомості у Твердженнях 1-4: твердження чи оцінного судження? Якщо у формі твердження, то у яких саме Твердженнях чи окремих реченнях Тверджень? Якщо у формі оцінного судження, то у яких саме Твердженнях чи окремих реченнях Тверджень?

2. Чи містять Твердження 1-4 відомості, що негативно характеризують Позивача (ОСОБА_1)? Якщо так, то які саме Твердження/окремі речення Тверджень?

3. Якщо відомості у Твердженнях 1-4 наведені у формі твердження, то чи може аналізований текст цих Тверджень або частин цих Тверджень бути витлумачений як звинувачення Позивача у фіктивному виведенні пального на 176 млн.грн.; участі Позивача у виведенні пального по схемам Курченка; участі Позивача у передачі пального не для потреб армії; участі Позивача у передачі пального у вигляді жовтої рідини незрозумілого походження?

4. Чи наявний у текстах Тверджень 1-4 смисловий та/або контекстний зв'язок, який характеризує особу Позивача, як таку що вчинювала/вчинює неправомірні дії?

5. Чи мають контекстний зв'язок Твердження 3-4 з Твердженнями 1-2?

6. Чи наявний у текстах Тверджень 3-4 контекстний зв'язок з Твердженнями 1-2, який визначає саме особу Позивача, як особу, яка вчинює/вчинювала неправомірні дії?

7. Чи вбачається у Твердженнях 1-4 наявність комунікативного наміру адресантів (ОСОБА_4 та ОСОБА_3) зокрема, у їх мовленні та способі втілення, на вербальну дискредитацію Позивача, зокрема, виведення особи Позивача як особи, що нібито вчинює/вчинювала протиправні дії?

8. У якому значенні використовується словосполучення «афільований народний депутат» у Твердженні 1 та яке смислове навантаження має це словосполучення у контексті Тверджень 1- 4?

9. Чи має контекстний зв'язок словосполучення «афільований народний депутат» (Твердження 1) з особою Позивача?

10. Чи випливає з контексту словосполучення «афільований народний депутат» (Твердження 1) образливий та/або принизливий та/або інший негативний смисловий наслідок щодо Позивача?

11. Чи містяться у промовах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 образливі висловлювання на адресу Позивача, які прямо та/або опосередковано пов'язані з його громадською діяльністю та/або його діяльністю, як народного депутата?

В обґрунтування поданого клопотання подав суду висновок експертного дослідження Українського бюро лінгвістичних експертиз від 18 березня 2016 року, та зазначив про те, що з метою достеменного встановлення форми вираження поширених відомостей (твердження чи оціночного судження), встановлення факту поширення саме недостовірної інформації (такої, яка не відповідає дійсності), визначення наявності чи відсутності негативних смислових наслідків текстів тверджень 1-4 для позивача, необхідні спеціальні знання.

Представник позивача ОСОБА_6 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити виходячи з того, що поданий суду експертний висновок не є висновком судової експертизи, який має більш доказове значення.

Представники відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 категорично заперечували проти задоволення поданого клопотання, оскільки стороною позивача такий вид забезпечення доказів не був заявлений під час попереднього судового засідання, під час висловлення думки з приводу поданого відповідачами клопотання про призначення психолого-лінгвістичної експертизи з аналогічних питань заперечував протии її проведення, окрім того судом вже вирішувалось питання щодо доцільності проведення експертизи та було відмовлено.

Суд вислухавши клопотання, думку з цього приводу, перевіривши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами до відповідачів і просить визнати недостовірною інформацію відносно нього, а саме твердження, що на його погляд були висловлені відповідачами у прямому ефірі суспільно-політичного ток-шоу «ІНФОРМАЦІЯ_1» виробництва ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» на каналі «112 Україна», та відповідно зобов'язати відповідача спростувати вказану недостовірну інформацію.

Згідно п.19 Постанови Пленуму ВС України 27.02.2009 N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

31 серпня 2015 року судом було винесено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання представника ОСОБА_9 та представника ОСОБА_8 про призначення психолого-лінгвістичної експертизи.

Відмовляючи у задоволенні клопотання представників відповіадачів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про призначення психолого-лінгвістичної експертизи, судом було зазначено про те, що віднесення питання чи є висловлювання фактичним твердженням чи оціночним судженням покладається на суд під час вирішення спору. При цьому сторонам було роз'яснено про можливість подання висновків спеціалістів необхідних для вирішення спору.

Окрім того суд звертає увагу на те, що під час проведення попереднього судового засідання стороною позивача не зазначалось про такий вид забезпечення доказів як проведення експертизи, та під час висовлювання думки з приводу заявленного відповідачами клопотання представник позивача заперечував .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 143,209,210 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення комплексної судової лінгвістичної та психологічної експертизи , залишити без задоволення.

Суддя Цокол Л.І.