АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріЛознян О.С.
за участю: позивача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року

У справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промоушн Аутсорсинг» про визнання трудового договору частково недійсним, виплату надбавки до заробітної плати, зміну наказу про звільнення, виплату вихідної допомоги та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 182-184/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що 14.04.2015 року він звертався із заявою про дострокове розірвання трудового договору у відповідності до ст. 39 КЗпП України, йому було відмовлено, тому він був змушений написати заяву про звільнення за згодою сторін. Також зазначив, що клопотання про допит свідків були відхилені судом першої інстанції, та не досліджено питання правомірності відмови у звільнення за ст. 39 КЗпП України у зв'язку з порушенням ст. 29, 110, 115 КЗпП України, окремих положень ЗУ «Про охорону праці» та п. 4.2 Трудового договору щодо оплати обідів, про що він двічі звертався до Генерального директора компанії. Крім того, зазначив, що суд першої інстанції не навів мотивів з яких відхилив докази, стосовно порушення ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» норм трудового законодавства, неправомірно також відмовлено у відшкодуванні моральної шкоди. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позову.

№ справи 758/4391/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5148/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Роман О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що згідно з Наказом №14/06/04/1-к від 04.06.2014 року, ОСОБА_5 прийнято на роботу в ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» на посаду фахівця із сертифікації 1-ої категорії у відділ з обслуговування ТОВ «Хуавей Україна» за строковим трудовим договором з 04.06 2014 року по 16.05.2015 року з випробувальним терміном та три місяці з окладом згідно штатного розпису. /а.с.19/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 23 ч. 1 п. 2 КЗпП України, про те, що трудовий договір може бути на визначений строк, встановлений за погодженням сторін та ст. 39 ч. 1 КЗпП України, яка передбачає, що строковий трудовий договір ( пункти 2 і 3 статті 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених частиною першою статті 38 цього Кодексу. Встановивши, що із заяви позивача від 04.06.2014 року, що він і сам не заперечує, ОСОБА_5 просив прийняти його на роботу в ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» по строковому трудовому договору, в період з 04.06.2014 року по 16.05.2015 року /а.с.18/, із заяви позивача від 15.04.2015 року, те, що він і сам не заперечує, ОСОБА_5 просить звільнити його з роботи за угодою сторін /а.с.23/, та відсутність підтвердження обґрунтування позивача того, що заява про умови прийняття його на роботу та підстава звільнення, були написані під тиском роботодавця, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги, щодо неврахування судом першої інстанції правомірності відмови у розірванні трудового договору в порядку ст. 39 КЗпП України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки договір ОСОБА_5 укладено за власним бажанням, на строк, вказаний ним у заяві. Таким чином, підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення (пункт 2 статті 23 КЗпП України). Абзацом 3 пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що оскільки згідно з частиною 2 статті 23 КЗпП України трудовий договір на визначений строк укладається лише у разі, коли трудові відносини на невизначений строк не може бути встановлено з урахуванням характеру роботи або умов її виконання, або інтересів працівника (наприклад, його бажання), або в інших випадках, передбачених законодавчими актами, укладення трудового договору на визначений строк при відсутності зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку. / правова позиція ВСУ від 29.03.2012 р. №6-1365св12/

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції вимог апелянта про порушення роботодавцем законодавства про працю, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю відповідно до ст. 59 ЦПК України, не може підтверджуватись показами свідків, жодних інших доказів на підтвердження зазначеного, апелянтом в порядку ст. 60 ЦПК України не надано, зокрема щодо звернення до інспекції з питань праці із скаргою на порушення трудового законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: