АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа №645/5467/15-ц. Головуючий 1 інст.: - Ульяніч І.В.
Провадження №22-ц/790/ 1105/16. Суддя-доповідач : - Кокоша В.В.
Категорія: спадкові.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В., Черкасова В.В.,

за участю секретаря: - Лашакової Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2015 року по справі за позовом прокурора Московського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_6, третя особа: управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради - про визнання спадщини відумерлою та зустрічним позовом ОСОБА_6 до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєва Віра Валентинівна - про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності в порядку спадкування за законом та у праві спільної сумісної власності,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року прокурор Московського району м. Харкова діючий в інтересах держави в особі Харківської міської ради, звернувся в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_8

Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_5 яка належала померлому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27 січня 2015 року було задоволено заяву ОСОБА_6 про встановлення факту її спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_8 у період з січня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2015 року задоволено апеляційну скаргу прокурора Московського району м. Харкова діючого в інтересах держави в особі Харківської міської ради.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 січня 2015 року скасовано, а заяву ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду.

За інформацією КП «Жилкомсервіс» померлий ОСОБА_8 з 27 березня 2013 року був зареєстрований один в АДРЕСА_6. З реєстраційного обліку знятий 4 червня 2014 року у зв'язку зі смертю.

Станом на 28 травня 2015 року у вказаній квартирі ніхто не зареєстрований.

Інші особи, крім ОСОБА_8 на час відкриття спадщини у спірній квартирі зареєстровані не були, у зв'язку з чим постійно із спадкодавцем не проживали.

З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, виданих Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою 21 травня 2015 року щодо спадкодавця, вбачається відсутність заповіту та спадкового договору, спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину.

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 8 червня 2015 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 залишається зареєстрованим за ОСОБА_8

Зволікання з визнанням спадщини відумерлою, обмежує можливості виконання обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради , а також завдань, пов'язаних з реалізацією державної політики у сфері забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 1269, 1270, 1272, 1277 ЦК України, прокурор Московського району м. Харкова просив суд визнати спадщину, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року після смерті ОСОБА_8 та складається з квартири АДРЕСА_1 відумерлою та передати її у власність територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Відповідачка ОСОБА_6 позов не визнала, посилаючись на його безпідставність.

Представник управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в судове засідання не з'явився.

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернулася в суд з зустрічним позовом до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського МНО Харківської області Лантьєва В.В. про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності в порядку спадкування за законом та спільного майна.

В обґрунтування зустрічного позову зазначала, що взимку 2006 року вона познайомилась з ОСОБА_8 та почала з ним зустрічатись. З січня 2007 року вони стали проживати разом в квартирі її батьків однією сім'єю як чоловік та жінка, були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов'язки, піклувалися один про одного.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла мати ОСОБА_8 - ОСОБА_17., після чого вони переїхали проживати в квартиру АДРЕСА_7

Оскільки ОСОБА_8 було важко знаходитись в квартирі, де все нагадувало про матір, вони вирішили продати квартиру та придбати інше житло.

За домовленістю з ОСОБА_8 вона самостійно шукала квартиру, потім разом з ним домовлялися з продавцем про її придбання, дивилися її, збирали довідки, готували документи для оформлення договору купівлі-продажу.

27 лютого 2013 року за договором купівлі-продажу вони придбали квартиру АДРЕСА_1, в яку переїхали проживати у березні 2013 року.

За час спільного проживання вони з ОСОБА_8 купували за спільні кошти меблі та предмети домашнього вжитку, проводили косметичний ремонт.

У березні 2014 року ОСОБА_8 раптово захворів та ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер.

Після його смерті відкрилась спадщина на належну ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1.

Спадкоємці першої, другої та третьої черги за законом та заповітом у померлого відсутні.

У зв'язку з цим, вона звернулась до приватного нотаріуса Харківського МНО Харківської області Лантьєвої В.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено та запропоновано звернутись з позовом до суду.

Вважала, що квартира АДРЕСА_1 придбана нею та ОСОБА_8 на спільні сумісні кошти та є їх спільною сумісною власністю.

Крім того, вважала, що вона є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_8, оскільки вона постійно проживала з померлим однією сім'єю з 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 рок.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 234, 235, 256 ЦПК України, ст. ст. 60, 74 СК України, ст. ст. 1264, 1297, 1298 ЦК України, ОСОБА_6 просила суд встановити факт проживання її з ОСОБА_8 однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу більше п'яти років з січня 2007 року до дня смерті ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, як таку, що є частиною у праві спільної сумісної власності.

В письмових запереченнях наданих до суду, прокурор Московського району м. Харкова зустрічний позов ОСОБА_6 не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Представник Харківської міської ради позов прокурора підтримав, зустрічний позов ОСОБА_6 не визнав.

Третя особа - приватний нотаріус Харківського МНО Харківської області Лантьєва В.В., в судове засідання не з'явилась.

Згідно заяви поданої до суду, просила розглянути справу за її відсутності.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2015 року позов прокурора Московського району м. Харкова задоволено.

Визнано спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_5 року після смерті ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та складається з квартири АДРЕСА_1 відумерлою та передано її у власність територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського МНО Харківської області Лантьєва В.В. про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову прокурора та задовольнити її зустрічний позов.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи позов прокурора, суд виходив з того, що у померлого ОСОБА_8 відсутні спадкоємці за заповітом і за законом, а тому спадщину, що відкрилася після його смерті слід визнати відумерлою та передати її у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив з того, що факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_6 та померлого ОСОБА_8, придбання ними спільного сумісного майна у вигляді спірної квартири, спадкування майна ОСОБА_6, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 27 лютого 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського МНО Харківської області Грішаковою О.В. за р. № 301, ОСОБА_8 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 (а.с.10-12).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_8 помер (а.с.5).

Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'ю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом та заповітом після смерті ОСОБА_8 відсутні.

29 травня 2015 року ОСОБА_6 звернулась до приватного нотаріуса Харківського МНО Харківської області Лантьєвої В.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало померлому (а. с.214).

Вказана заява була зареєстрована приватним нотаріусом Харківського МНО Харківської області Лантьєвою В.В. в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №58 та нею заведено спадкову справу №22/2015 після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а. с. 213).

Постановою приватного нотаріуса Харківського МНО Харківської області Лантьєвої В.В. від 4 червня 2015 року ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на спадкове майно, що належить ОСОБА_8, померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а. с.215).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27 січня 2015 року встановлено факт, що ОСОБА_6 проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8, померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 року за адресою: АДРЕСА_2 з січня 2007 року по день його смерті.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2015 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 січня 2015 року скасовано, а заяву ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишено без розгляду (а. с 21-23).

Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» №10532/2/07-05 від 27 травня 2015 року ОСОБА_6 зареєстрована в АДРЕСА_8 разом зі своїм сином ОСОБА_11 (а.с.42).

Із пояснень свідка ОСОБА_12, наданих в судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що остання мешкає в квартирі АДРЕСА_3 з 1986 року. ЇЇ сусідка ОСОБА_6 проживає разом зі своїм сином в квартирі АДРЕСА_4. ОСОБА_6 мешкає в будинку постійно, не мешкала в ньому приблизно півроку, рік коли виходила заміж, але потім повернулась в квартиру батьків. Про другий шлюб позивачки їй нічого не відомо, чоловіка поряд з ОСОБА_6 вона не бачила.

Із заяви ОСОБА_8, наданої приватному нотаріусу Харківського МНО Грішаковій О.В. 27 лютого 2013 року під час укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між продавцем ОСОБА_13 та покупцем ОСОБА_8, вбачається, що останній повідомляв нотаріуса, що в зареєстрованому шлюбі він не знаходиться, ні з ким спільно не проживає та не має ні з ким фактичних шлюбних відносин (а.с.96-121).

Наведене свідчить, що померлий ОСОБА_8 за життя не проживав однією сім'єю з ОСОБА_6, не придбавав з нею за спільні кошти квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_6 не є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_8, оскільки не проживала зі спадкоємцем однією сім'єю до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Зважаючи на те, що факти спільного проживання однією сім'ю ОСОБА_6 та ОСОБА_8, придбання ними спільного сумісного майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов прокурора Московського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою та відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнання права власності на частину квартири у праві спільної сумісної власності.

Вирішуючи спір між сторонами, суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що при оформленні договору купівлі- продажу квартири АДРЕСА_1 приватний нотаріус Харківського МНО Харківської області Лантьєва В.В. вимагала від ОСОБА_8 написання заяви про те, що він в зареєстрованому шлюбі не знаходиться, ні з ким спільно не проживає та не має ні з ким фактичних шлюбних відносин, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

Матеріали справи не містять доказів того, що при посвідченні договору купівлі-продажу спірної квартири приватний нотаріус Харківського МНО Харківської області Лантьєва В.В. вимагала від ОСОБА_8 написання заяви з зазначеним змістом та зміст цієї заяви не відповідає дійсності.

Не надані такі докази ОСОБА_6 й при подачі апеляційної скарги.

Не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів і доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що судом безпідставно не прийнято до уваги пояснення свідків ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16, які фактично підтвердили факт проживання однією сім'єю її та померлого ОСОБА_8

Ухвалюючи рішення у справі, суд дав належну оцінку поясненням вказаних свідків та дійшов висновку, що вони не підтверджують безумовного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу та придбання ними у спільну сумісну власність спірної квартири.

Пояснення вказаних свідків суперечать змісту заяви ОСОБА_8 поданої ним 27 лютого 2013 року приватному нотаріусу Харківського МНО Грішаковій О.В. під час укладання договору купівлі-продажу спірної квартири.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що 8 квітня 2014 року вона зверталася до настоятеля Олександро-Невського храму для здійснення відспівування ОСОБА_8, яке було здійснено на її прохання в сел. Васищево, само по собі не свідчить про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року та про те, що ОСОБА_6 є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті померлого ОСОБА_8

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: