Ухвала

іменем україни

23 березня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Штелик С.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 07 липня 2012 року по 17 квітня 2015 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає разом з матір'ю. Остання не повідомляє йому про зміну місця проживання, не реагує на телефонні дзвінки та не пускає його для спілкування з дитиною. Позивач просив зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_4, визначити способи його участі у виховані доньки: протягом перших трьох місяців, з дня набрання рішенням суду законної сили, встановити часи спілкування у вихідні дні: кожної п'ятниці та суботи з 08 години до 19 години без присутності матері; до виповнення дитині 6 років - два рази на місяць: в суботу чи неділю, в другий та четвертий тиждень, за згодою батьків, з 09 години до 19 години без присутності матері, а також у день народження доньки з 12 годин до 16 годин, на державні свята та шкільні канікули у рівній кількості днів з матір'ю; по виповненню дитині 7 років - за місцем його проживання, двічі на місяць: два тижні за згодою дитини та матері, з залишенням на нічліг; починаючи з часу відвідування дитиною дошкільних установ не чинити йому перешкод у виборі лікувальних закладів, дошкільних установ, школи, тощо, з урахуванням інтересів та бажання дитини; спільний відпочинок визначити у період його відпустки, а в подальшому у період канікул у школі, тривалістю терміну дії путівки для відпочинку та днів, необхідних для проїзду до місця відпочинку та назад, а за відсутністю путівки не менше 15 діб з можливістю виїзду за межі м. Дніпропетровська, України та закордон; зобов'язати відповідача повідомляти його про термін від'їзду та місце перебування доньки за межами м. Дніпропетровська шляхом письмового повідомлення (особисто вручити повідомлення або надіслати цінним листом з описом та повідомленням) не пізніше ніж за 10 днів перед виїздом.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року, позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_5 перешкоди у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язавши ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши часи спілкування двічі на місяць по суботах з 16 до 19 години у присутності матері дитини ОСОБА_3

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Вирішуючи спір, суди, виходили із того, що право ОСОБА_2 на спілкування з дитиною та участь у її вихованні підлягає захисту, та врахувавши вік дитини, її інтереси, рекомендації органу опіки та піклування, викладені у висновку від 04 вересня 2015 року, дійшли правильного висновку про часткове задоволення позову, встановивши ОСОБА_2 часи спілкування з дитиною двічі на місяць по суботах з 16 до 19 години у присутності матері дитини ОСОБА_3

Також є правильним висновок судів про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог про заборону чинення перешкод у виборі лікувальних закладів, дошкільних установ, школи, тощо, з урахуванням інтересів та бажання дитини, визначення часів спільного відпочинку батька з дитиною у період відпустки батька, а також канікул у школі, з можливістю залишення міста та виїзду за кордон, без присутності матері; зобов'язання відповідача повідомляти його про термін від'їзду та місце перебування доньки за межами м. Дніпропетровська шляхом письмового повідомлення (особисто вручити повідомлення або надіслати цінним листом з описом та повідомленням) не пізніше ніж за 10 днів перед виїздом у зв'язку з їх недоцільністю, передчасністю та недоведеністю.

Наведені в касаційній скарзі доводи щодо не дають підстав для висновків про неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись статтею 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.П. Штелик