АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 676/8435/14-ц
Провадження № 22-ц/792/614/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Янчук Т.О.,

суддів: Кізюн О.Ю., Переверзєвої Н.І.,

за участю секретаря: Дубової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2016 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звертаючись в суд із зазначеним позовом вказувало, що ОСОБА_2 було надано кредит в розмірі 50500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.11.2017 року. В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором з ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок, житловою площею - 48.40 кв.м. та земельна ділянка, площею - 0,25 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору дарування. ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту не виконує, внаслідок чого, станом на 24 грудня 2015 року розмір заборгованості складає 35226,35 грн. Позивач просив у рахунок погашення кредитної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки: зазначені житловий будинок та земельну ділянку шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки та виселити ОСОБА_1 із житлового будинку.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 27 січня 2016 року у задоволені позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважає, що судом першої інстанції не враховано та не надано належної оцінки _______________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Семенюк В.В. Категорія: 19,27

Доповідач: Янчук Т.О.

розрахунку заборгованості, з якого вбачається, що позичальник в 2009-2010 роках несвоєчасно і не в повному обсязі сплачував заборгованість по кредиту, а з 2011 року постійно має прострочену заборгованість. Висновок суду щодо вартості предмета іпотеки підтверджується неналежним доказом, оскільки спеціальна експертиза для встановлення вартості предмета іпотеки в даній справі не проводилась. Крім того, суд повинен був застосувати до даних правовідносин положення ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки є законним правом іпотекодержателя.

Представник позивача в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з ч.3 ст.76 ЦПК України. Відповідно до акту Слобідо-Кульчієвецької сільської ради ОСОБА_1 відсутня за місцем свого проживання.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з ч.3 ст.76 ЦПК України. Відповідно до акту Слобідо-Кульчієвецької сільської ради ОСОБА_2 відсутній за місцем свого проживання.

Згідно з ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з наступних підстав:

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив із того, що порушення основного зобов'язання не завдає збитків іпотекодержателю та не змінює обсяг його прав, з урахуванням того, що розмір збитків та вартість предмета іпотеки є неспівмірними.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 07 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за яким кредитор надав позичальнику 50500,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення кредиту 07.11.2017 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 07 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою АДРЕСА_1.

У порушення вимог кредитного договору боржником ОСОБА_2 не повернуто в повному обсязі кредитні кошти, у зв'язку із чим утворилася заборгованість зі сплати кредиту та процентів за його користування, яка після уточнення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» позовних вимог станом на 24.12.2015 року складає 35226,35 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 29476,31 грн., по відсотках - 1027,45 грн., по пені -1520,19 грн., по штрафу -3202,40 грн.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Отже, оскільки позичальник порушив умови кредитного договору, то кредитор просив про звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення достроково всієї суми заборгованості.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Законодавством не передбачено такої підстави для відмови у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки як неспівмірність заборгованості за основним зобов'язанням з вартістю майна, переданого в іпотеку в рахунок забезпечення належного його виконання.

Зазначене може бути враховано лише в разі, якщо порушенням основного зобов'язання іпотекодержателю не завдано збитків.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року № 6-340цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями) має враховуватися іншими загальними судами при застосуванні таких норм права.

При цьому, пославшись на неспівмірність кредитної заборгованості із вартістю іпотечного майна, суд виходив із того, що порушення основного зобов'язання не завдає збитків іпотекодержателю та не змінює обсяг його прав.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є акціонерним товариством, тому мають враховуватися не тільки майнові інтереси банку, а й всіх його акціонерів, крім того неповернення заборгованості за кредитом змушує банк здійснювати формування резерву для відшкодування можливих збитків, що передбачено Положенням Національного банку України від 06.07.2000 року «Про затвердження положення про порядок формування та використання резерву для відшкодування можливих втрат за кредитними операціями банків», тому висновок суду першої інстанції про те, що порушення основного зобов'язання не завдасть збитків іпотекодержателю та не змінює обсягу його прав, є передчасними.

Крім того, відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель (банк) вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

У порушення ст. ст. 212-214 ЦПК України суд на вказані вимоги закону уваги не звернув, не врахував, що звернення стягнення на предмет іпотеки є законним правом іпотекодержателя, тому відмовивши у задоволенні цих вимог, суд фактично позбавив позивача такого права.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється з урахуванням положень статті 39 Закону України «Про іпотеку».

У розумінні норми ст.39 Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Частиною шостою ст.38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач надала до суду висновок експерта оцінювача від 26 січня 2016 року, за яким вартість предмету іпотеки - житлового будинку, загальною площею 74,7 кв.м, житловою площею 48,4 кв.м, що розташований за адресою АДРЕСА_1 складає 723789,00 грн.

Інші докази які б ставили під сумнів, або спростували зазначений висновок про вартість майна позивачем в матеріалах справи не міститься. Вказаний висновок відповідає вимогам ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, позовні вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню, а саме в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ КБ ««ПРИВАТБАНК» за кредитним договором № HMK0GI від 07.11.2007 року в розмірі 35226,36 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 29476,31 грн., по відсотках - 1027,45 грн., по пені - 1520,19 грн., по штрафу - 3202,40 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок загальною площею 74,70 кв.м, житловою площею 48,40 кв.м, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 шляхом їх продажу публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», з укладанням від імені Банку договору купівлі-продажу, з будь-якою особою - покупцем, з початковою вартістю предмета іпотеки 723789,00 грн.

Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на момент укладення договору іпотеки) не було передбачено право продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу від імені іпотекодержателя. На час звернення з позовом до суду цією статтею, з врахуванням внесених змін, передбачено право іпотекодержателя продати предмет іпотеки від свого імені, на підставі іпотечного договору, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

У зв'язку із цим у задоволенні позовних вимог банку у частині надання повноважень банкові на: отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій слід відмовити.

Приймаючи рішення щодо позовних вимог про виселення відповідача, колегія суддів виходить із наступного.

Іпотекодавець ОСОБА_1 18.04.2005 року набула права власності на домоволодіння АДРЕСА_1, яке є предметом іпотеки, тобто задовго до укладення кредитного договору.

За змістом статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Оскільки спірний житловий будинок не було придбано за рахунок коштів банку, а отримано за договором дарування, тому позивач мав зазначити інше постійне житло куди слід було переселити відповідача, тобто виселення відповідача має бути з наданням іншого житла. Наявність такого житла у позовній заяві не зазначено.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що в задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи при подачі позову позивачем було сплачено судовий збір 746,60 грн., при подачі апеляційної скарги сплачено судовий збір в розмірі 820,71 грн.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 783,66 грн.(746,60 +820,71)Х50%).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором № HMK0GI від 07.11.2007 року, в розмірі 35226,36 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 29476,31 грн., по відсотках - 1027,45 грн., по пені - 1520,19 грн., по штрафу - 3202,40 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок загальною площею 74,70 кв. м., житловою площею 48,40 кв.м, та земельну ділянку площею 0,25 га, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 шляхом їх продажу публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК», з укладанням від імені Банку договору купівлі-продажу, з будь-якою особою-покупцем, з початковою вартістю предмета іпотеки 723789,00 грн.

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати в розмірі 783,66 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук