Справа № 495/8686/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

22 лютого 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Садовий кооператив «Рассвет» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Садовий кооператив «Рассвет» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, і просять суд:

- усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт Затока, платформа Лиманська, СК «Рассвет», ділянка НОМЕР_3 шляхом зобов'язання ОСОБА_3 не використовувати дах житлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, як терасу готелю;

- зобов'язати ОСОБА_3 за свій рахунок демонтувати огорожу та палатки для відпочинку на даху житлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати ОСОБА_3 за свій рахунок демонтувати вентиляційні канали та трубу для зливу води з даху житлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 150 000,00 гривень.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують наступним.

Позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, проживають у житловому будинку, який розташований на земельній ділянці площею 0,053 га, що належить позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно державного акту на право приватної власності серія НОМЕР_2, виданого 27 грудня 2005 року на підставі договору дарування від 16 грудня 2004 року. Ця земельна ділянка знаходиться на території Садового кооперативу «Рассвет», за адресою: АДРЕСА_2

Власником суміжної земельної ділянки НОМЕР_1, що має спільну з ділянкою позивачів межу, є відповідач - ОСОБА_3, яка побудувала поверхову забудову з порушенням п.8 Статуту СК «Рассвет», на площі всієї ділянці, яку вона використовують як готельний комплекс. Відповідно п.8 Статуту СК «Рассвет», члени СК можуть споруджувати на відведених їм ділянках дім з опаленням, площею споруди до 50 кв.м. Садовий дім слід розташовувати з відступом від червоних ліній (меж) не менше як на 3 метра. Однак, як вказують позивачі, дозволу на будівництво готелю ні позивачі, ні інші сусіди, ні правління Садового кооперативу «Рассвет» відповідачу не надавали.

Відповідач використовує земельну ділянку не за її цільовим призначенням, замість ведення садівництва, відповідач побудувала, з явним порушенням усіх будівельних норм, забудову, яку вона використовує як готель, що суперечить приписам статті 5 Закону України «Про основи містобудування», яка встановлює, що при здійсненні містобудівної діяльності повинно бути забезпечено урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.

Далі, як вказує позивач, вона є жінкою похилого віку, страждає від хвороб та є інвалідом другої групи за вказівками лікарів, повинна постійно бути біля моря, тому вона цілий рік проживає в будинку на своїй ділянці на території СК «Рассвет», де сумісно з нею мешкає її син, ОСОБА_2, який є інвалідом першої групи та потребує постійного догляду. На протязі останніх 3-х років, сусідство з побудованим відповідачем готелем зробило її життя справжнім кошмаром, у літній період з даху-тераси готелю на територію її ділянки злітає всякий бруд, порожні пляшки, предмети особистої гігієни, усю ніч гримить музика та достатньо часто чутна лайка між відвідувачами готелю.

На думку позивача, оскільки, забудова побудована з порушенням будівельних та інженерно-технічних норм, їй створено перешкоди в користуванні земельною ділянкою, а саме труба для зливу води з даху розташована так, що всі стічні води потрапляють на її ділянку, а також всі вентиляційні канали виходять теж на сторону її ділянки. Із-за відсутності каналізації на ділянці відповідача (використовується вигрібна яма) в період літньої спеки та за умов дії готелю, тобто наявності багатьох мешканців, на всю прилеглу з готелем територію розповсюджується неймовірний сморід, до якого додаються запахи та дим від постійного щоденного використання мангалу.

У зв'язку з експлуатацією готелю, а також з його постійною добудовою, позивачці завдаються незручності, такі як затінення, неприємні запахи, задимлення її земельної ділянки та її шумове забруднення, не тільки від відвідувачів готелю, а і через постійних будівельних робіт та використовування тяжкої будівельної техніки.

Відповідачем, в результаті неправомірних дій, позивачам була заподіяна моральна шкода, так як на протязі 3-х років вони проживали у непридатних для життя людини умовах, які привели до різкого погіршання стану здоров'я, тому вони були змушені купувати дорогоцінні медикаменти, що необхідні для лікування, а також, мали потребу у постільному режиму та догляду лікарями.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, згідно заяви позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати за його відсутністю.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представник позивачки - ОСОБА_4 у судовому засідання позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні з позовом не погодився та просив відмовити.

Представник СК «Рассвет» у судове засідання не з'явились, про день слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, ретельно дослідивши докази, що були представлені сторонами та надавши їм належну і об'єктивну правову оцінку, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий 27.12.2005 року, позивач ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки АДРЕСА_2 площею 0,053 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що надана для ведення садівництва.

У відповідності до довідки СК «Рассвет» (дата та номер відсутні), що міститься в матеріалах справи, позивач ОСОБА_1 є членом кооперативу та її земельна ділянка НОМЕР_3 межує з земельною ділянкою НОМЕР_1 ОСОБА_3.

З наголошень позивачів, матеріалів справи та обставин справи вбачається, що позивачі проживають в будинку, що збудований на земельній ділянці НОМЕР_3, однак, правовстановлюючі документи на будинок суду не були надані, представлена суду заява ОСОБА_1 на ім'я голови кооперативу про надання дозволу на будівництво та витяг з протоколу засідання про надання дозволу на перебудову господарчих блоків не відносяться до документів, які підтверджують право власності на певне нерухоме майно.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом розгляду даної справи не є правомочності позивачів, саме тому суд не враховує наголошення представника відповідача про необхідність закрити провадження по справі через відсутність у позивачів зареєстрованого права власності на будинок. А щодо відповідача ОСОБА_2, який доводиться сином позивачки, суд роз'яснює, що предметом розгляду є порушення відповідачем правил добросусідства на будівельних норм, які впливають на дозвілля, побут та проживання позивачів в сусідньому з відповідачем будинку. Саме тому, оскільки ОСОБА_2 теж є мешканцем сусіднього з відповідачем будинку, то його цивільні права також можуть порушуватись.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК України).

Судомбув здійснений запит до Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції для встановлення власника будинку, що розташований на земельній ділянці НОМЕР_1 СК «Рассвет», та відповідно до отриманої Інформаційної довідки власником садового будинку готовністю 46,3% під номером НОМЕР_1 в СК «Рассвет» на підставі договору купівлі-продажу від 07.04.2015 року є ОСОБА_6.

Таким чином, ОСОБА_3 не є власником будинку НОМЕР_1 в СК «Рассвет», що межує з будинком, в якому проживають позивачі.

Відповідно до роз'яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Одночасно з цим, позивачі не включили до кола відповідачів теперішнього власника садового будинку НОМЕР_3 в СК «Рассвет», якою з 07.04.2015 року є ОСОБА_6, та під час розгляду справи позивачі не заявляли клопотання про заміну неналежного відповідача належним. За положенням ст..33 ЦПК України, суд може здійснити заміну неналежного відповідача чи залучити співвідповідача виключно за клопотанням позивача, однак, відповідне клопотання до суду не надавалось. Здійснення захисту позивача шляхом зобов'язання неналежного відповідача вчинити певні дії процесуальним законодавством не передбачено.

Додатково суд звертає увагу на ті матеріали, що надала позивач як на підтвердження порушення її прав, серед яких численні звернення до правоохоронних органів та інших відомств. Разом з тим, позивач вказує на порушення відповідачем будівельних і санітарних норм (неправильне розташування зливної труби, відсутність каналізації, потрапляння відходів на їхню територію), факт якого повинен бути встановлений належними, повними та достатніми доказами, зокрема будівель-технічною експертизою.

За роз'ясненням Пленуму Верховного суду України в п. 25 Постанови № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних прав», суд сприяє сторонам у виконанні їх обов'язку подати свої докази. Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд відповідно до статей 143, 144 ЦПК призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Проте, під час розгляду справи, позивачі не заявляли клопотання до суду про призначення будівельно-технічної експертизи, висновок якої міг би повністю відобразити технічне облаштування будинку НОМЕР_1 та будівельні норми. Судова експертиза призначається виключно за заявою осіб, які беруть участь у справі та не може ініціюватись судом.

З вищезазначених підстав, суд не може достеменно встановити факт завдання моральної шкоди відповідачем позивачам та оцінити подібну шкоду.

Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Аналіз всіх представлених сторонами доказів та повне встановлення обставин справи ніяк не обґрунтовують позовні вимоги позивачів. Будь-які достовірні та належні докази, які б свідчили про наявність у позивачів права вимагати від відповідача здійснити певні дії будівельного характеру, суду представлені не були, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 1, 10, 11, 15, 33, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Садовий кооператив «Рассвет» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя