Провадження 2/235/1017/16
Справа 235/1878/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого: Данилів С.В.,

за участю секретаря: Харенко Т.Ю.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійська Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», третя особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

15 березня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», третя особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську про відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що він з 23 лютого 2015 року по 03 березня 2016 року перебував з відповідачем у трудових відносинах, працюючи гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті. Всього має трудового стажу за гірничою професією понад 10 років.

Позивач зазначає, що 10 грудня 2015 року він прибув до ДП ВК Краснолиманська» на роботу в третю зміну. Приблизно о 18.00 годині на виробничому наряді, який провів начальник дільниці №8 ОСОБА_4, було видано наряд ланці гірників очисного вибою на ведення робіт з видобутку вугілля у 4-й південній похилу №1 . Контроль за безпечним виконанням робіт у третю зміну було покладено на нього, як гірничого майстра дільниці №8. Позивач вказує, що приблизно о 21.30 год. він почав перевірку реле витоку ТСВП-630 №204 на ПК 61+13 конвеєрного штреку 4-ї південної лави похилу №1 і зненацька під впливом гірничого тиску стався зсув порід покрівлі виробки, що мала висоту біля 2,5 метрів, внаслідок чого одна з гайок цього кріплення масою 150 грамів зірвалася з різьби, «вистрелила» та поцілила йому зверху в голову з відстані 70-80 сантиметрів. Внаслідок цього він впав та втратив свідомість. Позивач вказує, що електрослюсар дільниці №8 ОСОБА_5 побачивши, що він впав, підійшов до нього через 2 хв. та надав йому першу медичну допомогу. Про нещасний випадок було відразу повідомлено заступника начальника дільниці №8 ОСОБА_6 та гірничого диспетчера.

Позивач вказує, що після отримання медичної допомоги спочатку у підземному, а потім і поверхневого медпунктах, його відвезли до Димитрівської міської лікарні, де він і був госпіталізований до травматологічне відділення. Внаслідок отриманої травми йому було встановлено наступний діагноз: поєднана травма тіла, гостра черепно-мозкова травма, струс головного мозку, садно чола справа, забій волосяної частини голови, забій шийного відділу хребта.

Також позивач зазначає, що 15 грудня 2015 року на ДП ВК «Краснолиманська» було складений ОСОБА_6 за формою Н-5 розслідування нещасного випадку, що стався з ним 10 грудня 2015 року о 21 годині 30 хвилин, в якому написано, що нещасний випадок повязаний з виробництвом, підлягає обліку на підприємстві, і по ньому необхідно скласти ОСОБА_6 про нещасний випадок, що звязаний з виробництвом, за формою Н-1. 16 грудня 2016 року був складений ОСОБА_6 №28 за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затверджений в.о. генерального директора ОСОБА_7, де він вказаний потерпілим.

Позивач вказує, що після травмування його постійно продовжували турбувати головні болі, болі в потиличній частині голови, які супроводжувалися нудотою, головокружінням, загальною слабкістю, порушенням сну, шумом у вухах, онімінням пальців на руках та біллю в шийному відділі хребта.

21 січня 2016 року він був госпіталізований до неврологічного відділення Красноармійської ЦРЛ, де лікувався до 01 лютого 2016 р. з приводу поєднаної травми, та ускладнень після неї.

Також позивач вказує, що 03 березня 2016 року згідно довідки МСЕК №№124798, (0591964) йомубула встановлена третя група інвалідності внаслідок трудового каліцтва, 50% втрати професійної працездатності; була протипоказана важка фізична праця, підземні умови праці, психоемоційні навантаження, роботи на висоті, та з рухомими механізмами.

03 березня 2016 року він був звільнений з державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» .за ст. 40 п.2 КЗпП України

Позивач вказує, що внаслідок нещасного випадку на підприємстві ним було отримано значну моральну шкода, яка полягає у болю та стражданнях, яких він зазнав під час травмування в шахті та які він продовжує переживати зараз. Зокрема, моральна шкода полягає у тому, що у віці 31 рік він став інвалідом. Що до травми він був помічником та опорою своїй дружині, яка не працює, оскільки виховує трьох малолітніх дітей -ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, Івана ІНФОРМАЦІЯ_2 та Дмитра ІНФОРМАЦІЯ_3. Його стабільний заробіток на шахті в розмірі 14000 тисяч гривень був основним джерелом родинних доходів, якого вони позбулися. Цей факт приносить йому неспокій та постійні моральні страждання.

Також, позивач зазначає, що за три місяці до нещасного випадку він придбав будинок у м. Красноармійську по вул. Київській, № 153, де планував зробити капітальний ремонт і в 2016 року перебратися туди разом зі своєю сімю. Однак, цей нещасний випадок став йому на заваді.

Позивач вказує, що на його постійне лікування потрібні кошти. Від цього він має відчуття провини перед його рідними через те, що його хвороба змусила економити на потребах сімї. Його постійно дошкуляють думки про те, що в разі ускладнень стану здоровя він може стати тягарем для своїх рідних, що він не зможе повно забезпечити потреби своїх підростаючих дітей, турбує тривога за своє майбутнє. Його батьки - пенсіонери, батько інвалід, вони потребують допомоги та підтримки, але змушені допомагати йому. Змиритися з цим фактом у 31 рік дуже важко. Наслідком травми голови та мозку стало те, що в нього часто та швидко змінюється настрій, він легко виходе з себе, має порушення сну, змушений приймати снодійні препарати та антидепресанти.

З огляду на вищенаведене просить суд ухвалити рішення яким позов задовольнити та стягнути заподіяну йому відповідачем моральну шкоду у сумі 45 000 гривень, а також витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1000 гривень.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить суд розглянути справу у його відсутність за участю його представника ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив суд ухвалити рішення на користь позивача.

На питання суду, чи буде ним реалізоване право на проведення судової експертизи для визначення розміру завданої моральної шкоди позивачу, відповів, що таке клопотання заявляти не буде.

Крім того, на додаткові питання суду, чи оскаржував або подавав зауваження позивач на акт від 16 грудня про проведення розслідування нещасного випадку, що стався від 10 грудня 2015 року, у п.п. 4, 5.1 яких вказано причини нещасного випадку, а також на акт № 28 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 16 грудня 2015 року, а саме що стосується п.7 де також вказано причину нещасного випадку, представник позивача пояснив, що позивач ці акти не оскаржував та зауважень не подавав.

Також, на питання суду, представник позивача пояснив, що йому невідомо чи отримує дружина позивача державну допомогу по догляду за дітьми; що позивач звернувся із заявою до ВВДФССНВВ та ПЗУ у м. Красноармійську про виплату грошових коштів, однак на час розгляду справи у суді жодних виплат не отримав; що батьки позивача пенсію отримують, однак у якому розмірі йому не відомо. Доказів, скільки позивач витрачає грошових коштів на лікування він не має, так само як йому невідомо у чому саме полягає лікування та які ліки приймає позивач. Після отриманої травми, позивач до відповідача із заявою про отримання путівки санітарно-профілактичного лікування не звертався.

На пропозицію суду щодо надання додаткового часу для отримання відповіді від позивача або подання доказів на вище поставлені питання суду, представник позивача пояснив що у цьому немає потреби, оскільки вважає, що ним подано достатньо доказів на підтвердження позовних вимог, потреби у додаткових немає та наполягав на завершенні розгляду справи 05 квітня 2016 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні щодо позову заперечила у повному обсязі, надала пояснення аналогічні змісту заперечення на позовну заяву. Просила суд у задоволенні позову відмовити.

Представник заінтересованої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Красноармійську у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить позов розглянути у його відсутності, щодо ухвалення рішення поклалася на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За приписами ст.ст. 57-60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що згідно записів 41, 42 у трудовій книжці, позивач з 23 лютого 2015 року по 03 березня 2016 року працював на ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» гірничим майстром з повним робочим днем під землею, та був звільнений за п. 2 ст. 40 КЗпП України, за станом здоровя (а.с.9 на звороті).

У п. 3 акта від 16 грудня 2015 року про проведення розслідування нещасного випадку, що стався 10 грудня 2015 року о 21 год. 30 хв. зазначено, що 10 грудня 2015 року в третю зміну о 18 год. 00 хв. начальник дільниці №8 ОСОБА_4, було видано наряд ланці гірників очисного вибою на ведення робіт з видобутку вугілля у 4-й південній похилу №1 пласта m42. Контроль за безпечним веденням робіт зміну здійснював гірничий майстер дільниці № 8 ОСОБА_3 наряд був виданий під розпис у книзі нарядів і в нарядпутівці на виробництво робіт гірничого майстра, з попереднім проведенням інструктажу з питань охорони праці. Після отримання наряду о 18 год. 50 хв. ОСОБА_3 опустився в шахту людськими вагонетками ВЛГ-18 доїхав до виробіток пласту m42, після чого по ходу руху у виробки 4-ї південної лави похилу № 1 пласта m42 перевірив наявність матеріалів та безпечний стан електрообладнання. О 21 год. 30 хв. ОСОБА_3 прибув до розподільного пункту 4-го південного конвеєрного штреку похилу № 1 пласта m42. та приступив до оперативного керування роботами у відповідності з отриманим нарядом. Зі слів ОСОБА_3 нещасний випадок ним стався при наступних обставинах.

Приблизно о 21 год. 30 хв. при перевірці реле витоку ТСВП-630 №204 на ПК 61+13 конвеєрного штреку 4-ї південної лави похилу №1 пласта m42 сталася посадка порід покрівлі і в цю мить ОСОБА_3 відчув біль в області правої надбрівної дуги і на короткий час втратив свідомість.

Електрослюсар дільниці №8 ОСОБА_5, який в цей час знаходився на ПК60, підійшов через 2 хв. до ОСОБА_3 надав йому першу медичну допомогу. І сповістив про нещасний випадок заступника начальника дільниці №8 ОСОБА_6, який повідомив гірничого диспетчера та організував супровід потерпілого у підземний медпункт.

Після надання медичної допомоги в поверхневому медпункті, ОСОБА_3 направлено до Димитровської ЦМЛ. При обстежені місця нещасного випадку було знайдено гайку анкерного кріплення Т 27, яка знаходилась на підошві виробки (а.с.12 на звороті).

У п. 6.1. вищезазначеного акта від 16 грудня 2015 року вказано, що комісія прийшла до висновку, що особами, дії яких та чи інакше привели до нещасного випадку є ОСОБА_3 гірничий майстер дільниці № 8 ДП «ВК «Краснолиманська», який не здійснив контроль за кріпленням 4-ї південної лави похилу № 1 пласта m42 у відповідності до рапорту відпрацювання виїмкової дільниці 4-ї південної лави уклону №1 пласта m42, чим порушив п.3.15., 3.16. посадової інструкції гірничого майстра дільниці № 8 ДП «ВК «Краснолиманська», п. 1 г. 5 р. IV «Правил безпеки у вугільних шахтах» (а.с.13).

У п.7.1. акта № 28 від 16 грудня 2015 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, зазначено, що причиною настання нещасного випадку є невиконання посадових обовязків ОСОБА_3, зокрема він не здійснив контроль за кріпленням 4-ї південної лави похилу № 1 пласта m42 у відповідності до рапорту відпрацювання виїмкової дільниці 4-ї південної лави уклону №1 пласта m42(а.с. 14-15).

З матеріалів справи вбачається, що позивач вищевказані акти не оскаржував, на час розгляду справи у суді зауваження щодо зазначення у актах причини нещасного випадку не мав та письмові заяви щодо повторного розслідування або недостовірної інформації, зазначеної у актах не подавав.

Судом встановлено,що внаслідок отриманої травми, позивач був госпіталізований до Димитрівської ЦРЛ і згідно епікризу історії хвороби № 10611/1263 від 09 лютого 2016 року, такий перебував у травматологічному відділенні з 11 грудня 2015 року по 21 грудня 2015 року з діагнозом: поєднана травма тіла, ВЧМТ, струс головного мозку, забиття лоба справа, забій волосистої частини голови, шийного відділу хребта (а.с.10)

Згідно висновку головного нейрохірурга Департаменту охорони здоровя Донецької облдержадміністрації, ОСОБА_3 рекомендовано продовжувати лікування у невролога за місцем проживання, у разі необхідності повторна консультація у нейрохірурга (а.с. 17).

Згідно довідок МСЕК АВ №0591964 та 124748 від 03 березня 2016 року, ОСОБА_3 на підставі протоколу засідання ВКК № 40 від 29 лютого 2016 року, з 03 березня 2016 року встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності трудове каліцтво, інвалідність встановлено до 01 квітня 2017 року, дата чергового огляду 03 березня 2017 року (а.с 19-20).

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як роз'яснено в п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяли, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

За ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, положення ст. 1167 ЦК України містять загальні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями.

Єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Таким чином, відшкодування моральної шкоди можливе у випадку порушення прав особи, наявності ознак неправомірності або протиправності в діях осіб, які порушують ці права, та доведеності особою втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що має право на стягнення моральної шкоди з відповідача, посилаючись на те, що відповідач не забезпечив його безпечними і нешкідливими умовами праці.

Однак, вказане твердження спростовується матеріалами справи.

Крім того, ні позивач у позовній заяві, ні його представник у судовому засідання так і не зазначили та не подали суду належні та допустимі докази, в розумінні ст. 57-60 ЦПК України, на підтвердження вини відповідача у нещасному випадку на виробництві, а надали лише копії актів у яких вказано, що нещасний випадок трапився з вини позивача.

Також, позивач та його представник у позовній заяві посилалися на ст. 237-1 КЗпП України, однак так і не зазначили у позові та у судовому засіданні не пояснили, у чому саме полягало порушення законних прав позивача з боку відповідача.

Відтак, оскільки позивач не надав суду доказів завдання йому моральної шкоди, внаслідок протиправних діянь відповідача, причинного зв'язку між ними, а також вини заподіювача шкоди, у задоволені позову слід відмовити.

Щодо стягнення суми витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, то вони присуджуються відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачу пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено.

Оскільки позивачу у задоволені позову відмовлено, відтак не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрат, пов'язані із оплатою правової допомоги

Керуючись ст.ст. 3, 5, 7, 8, 10, 14, 57-60, 79,88, 208-209,212-218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

у задоволені позову ОСОБА_3 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», третя особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С.В. Данилів