АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/2379/16 Головуючий 1-ї інстанції Шиянова Л.О.
Справа № 2-639/5585/15 Доповідач Шевченко Н.Ф.
Категорія : відшкодування шкоди.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Пономаренко Ю.А., Черкасова В.В.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства «Жилкомсервіс», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 підприємства «Харківводоканал» про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який було уточнено, до ОСОБА_2 підприємства «Жилкомсервіс», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 підприємства «Харківводоканал» про стягнення матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову посилалась на те, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2010 року на її користь з ОСОБА_3 було стягнуто матеріальну та моральну шкоду внаслідок залиття її квартири АДРЕСА_1, яке сталось у листопаді 2008 року та січні 2009 року.

Після набрання вказаного судового рішення чинності, було видано виконавчі листи та відкрите виконавче провадження. Проте, рішенням суду апеляційної інстанції від 22 серпня 2012 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова було змінено, а саме зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_3 матеріальної шкоди. Зазначене рішення є неправосудним, оскільки не відповідає висновку експертизи та не визначено відповідача. З цим питанням вона зверталась з позовами до Київського та Дзержинського районних судів м. Харкова і рішеннями від 19 червня 2014 року та 12 березня 2015 року, відповідно, їй було відмовлено.

У зв'язку з викладеним ОСОБА_1 просила стягнути з відповідачів на її користь матеріальну та моральну шкоду в розмірі 3 749,91 грн.

Представники відповідачів ОСОБА_2 підприємства «Харківводоканал» та ОСОБА_2 підприємства « Жилкомсервіс» надали суду письмові заперечення з посиланням на те, що вказані правовідносини між сторонами вже двічі були предметом розгляду у цивільному судочинстві.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із недоведеності позову щодо наявності вини відповідачів у залитті її квартири та спричинення матеріальної і моральної шкоди.

З таким висновком суду першої інстанції, судова колегія погоджується, вважає його правильним ,обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказів які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України .

Судом першої інстанції встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 є власницею квартири № 75 по пр..Перемоги, 71-Б в м.Харкові.

Відповідач ОСОБА_3 проживає поверхом вище у квартирі № 79 за цією ж адресою.

27 листопада 2009 року та 03 січня 2009 року у квартирі позивача ОСОБА_1 сталося залиття.

Позивач ОСОБА_1 зазначали, що залиття сталося з вищерозташованої квартири № 79 в якій мешкає відповідач ОСОБА_3, про що комісією в складі представників дільниці № 5 КП «Жилкомсервіс» складено акти про те, що залиття сталося із квартири поверхом вище.

Акт про залиття від 28 листопада 2008 року (при цьому остання цифра року виправлена), складений комісією працівників дільниці № 5 КП «Жилкомсервіс», є неналежним доказом і не може бути прийнятим судом до уваги як доказ вини відповідача КП «Жилкомсервіс», оскільки має виправлення - остання цифра року виправлена та не оговорена, графа: виводи комісії - виконана іншим почерком. Цей запис також не оговорено (а.с.20).

Крім того, із акту неможливо встановити де проходить каналізаційний стояк, через засмічення якого начебто сталося залиття квартири позивача ОСОБА_1 Якщо стояк розташований в квартирі ОСОБА_3 то на ній лежить відповідальність за його належний стан, а якщо ні, то відповідальність за його технічну справність повинен нести власник житлового будинку.

Проте будь-яких доказів які б свідчили, що залиття сталося з вини відповідачів матеріали справи не містять.

Матеріали справи свідчать, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволені, з ОСОБА_3 на користь позивача стягнута матеріальна шкода у розмірі 10310 грн., моральну шкоду у розмірі 2000 грн. спричинені внаслідок залиття квартири позивача га понесені нею судові витрати у справі (а.с.22).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2012 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2010 року - змінено, розмір стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди зменшено з 10310 грн. до 6560,09 грн. В іншій частині заочне рішення залишено без змін (а.с.19).

Зменшуючи розмір стягнутої з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 розмір матеріальної шкоди, суд виходив з відсутності вини ОСОБА_3 в залитті квартири відповідно до акту від 28.11.2008 року, оскільки залиття квартири позивача сталось у звязку з засміченням каналізаційного стояка між 3 і 4 поверхом.

Судом також встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 червня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2014 року, в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 підприємства «Харківводоканал», третя особа - Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовлено (а.с.18).

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність доказів, що позивач зазнала збитків внаслідок протиправних дій зі сторони відповідачів, що в силу положень ст. 1166 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки і не дістали обєктивного підтвердження.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді