Справа №2-4067/11 06.04.2016 06.04.2016 06.04.2016
Справа №2-4067/11
Провадження № 22-ц/784/809/16 Суддя першої інстанції Спінчевська Н.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої Крамаренко Т.В.,

суддів Буренкової К.О., Шолох З.Л.,

із секретарем судового засідання Тищенком Л.С.,

за участю: заявника ОСОБА_2 його представника ОСОБА_3, представника заінтересованих осіб ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_4

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 березня 2016 року, постановлену за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а:

В лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заявник зазначав, що 1 лютого 2016 року державним виконавцем Ленінського відділу ДВС ММУЮ відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 червня 2012 року, яким звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1, належну на праві власності ОСОБА_7

15 квітня 2014 року ОСОБА_7 помер, його спадкоємцями є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за якими рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 5 жовтня 2015 року визнано право власності по ? частці квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7

Посилаючись на викладене, заявник ОСОБА_2 просив суд замінити боржника у виконавчому провадженні з ОСОБА_7 на ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 березня 2016 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Замінено боржника ОСОБА_7 у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2/1416/727 від 9 липня 2012 року на ОСОБА_6 та ОСОБА_5

В апеляційний скарзі представник ОСОБА_6 та ОСОБА_5 посилаючись на незаконність ухвали суду, просив її скасувати та відмовити у задоволені заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, 1 лютого 2016 року державним виконавцем Ленінського відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_8 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/1416/727/2012, виданого 9 липня 2012 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості в сумі 63 786,25 грн. на квартиру АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_7 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрованого в МБТІ 20 вересня 2000 року за №17467 та передана в заставу на підставі договору застави від 4 жовтня 2000 року для забезпечення договору позики від 4 жовтня 2000 року, укладеного між ОСОБА_7 і ОСОБА_2, шляхом реалізації зазначеної квартири на прилюдних торгах.

15 квітня 2014 року ОСОБА_7 помер, спадкоємцями та правонаступниками є його дружина ОСОБА_6 та донька ОСОБА_5.

На підставі рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 5 жовтня 2015 року за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 визнано право власності по ? частці квартири АДРЕСА_4. Зазначена квартира витребувана та повернута з незаконного володіння ОСОБА_9

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 14 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами ч.1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобов'язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов'язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення.

На підставі ч.5 ст.8 Закону у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно ч.1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву та замінив боржника у виконавчому провадженні.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що заявник пропустив річний строк, передбачений ст. 1281 ЦК України на предявлення вимог кредитора до спадкоємців на увагу не заслуговують, оскільки в Ленінському відділі ДВС ММУЮ вже перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа № 2/1416/727/2012, виданого 9 липня 2012 року Ленінським районним судом м. Миколаєва

Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали, постановленої з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: