Справа № 751/37/16-ц Провадження № 22-ц/795/734/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Деркач О. Г. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка Є.М.,
суддів:Скрипки А.А., Онищенко О.І.,
при секретарі:Мартиновій А.В.,
за участю:позивача, представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про зміну розміру аліментів задоволено частково, змінено розмір стягнутих аліментів за рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 10 грудня 2013 року та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_6 звернулась до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, просила скасувати рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 березня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, змінивши розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти з ОСОБА_7 на її користь на утримання дитини ОСОБА_8 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_6 щомісячно на утримання дитини витрачає не менше 2000 грн., натомість відповідач починаючи з вересня 2015 року сплачує аліменти в розмірі 310 грн. Зазначає, що судом не враховано той факт, що відповідач є молодою працездатною особою, хронічних захворювань не має, на обліку у центрі зайнятості населення, як безробітний, не перебуває та не позбавлений права у подальшому влаштуватися на більш високооплачувану роботу для збільшення своїх доходів.

Також апелянт вказує, що відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, оскільки отримує інші неофіційні доходи, має власний автомобіль. Але належної матеріальної допомоги дитині не надає, інших утриманців не має, його стан здоров'я дозволяє працювати.

Крім того, на думку апелянта, при сплаті відповідачем аліментів у сумі 1000 грн. забезпечується їх рівність при несенні обов'язку утримання дитини.

ОСОБА_6 зазначає, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на січень 2016 року становила 4818 грн. 77 коп. та до цього часу не сплачена.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_6 суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача мінливий дохід, важке матеріальне становище, що підтверджено відповідними довідками, а також врахувавши те, що відповідач перестав сплачувати аліменти на утримання позивача суд стягнув аліменти на утримання дитини 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

З таким висновком погоджується колегія суддів апеляційного суду враховуючи наступне.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.80, 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від доходу другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, а відповідно до ст.183 та ст.184 цього Кодексу за рішенням суду розмір аліментів на дитину визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження.

Так, судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірваний рішенням Новозаводського районного суду від 03 квітня 2014 року (а.с.11).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 грудня 2013 року стягнуто з ОСОБА_7, на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 21 листопада 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

Посилання апеляційної скарги на можливість сплати апелянтом аліментів у сумі 1000 грн. в зв'язку з тим, що він має додатковий дохід, який приховує, не може бути підставою для скасування рішення, оскільки ОСОБА_6 не надала доказів даним поясненням. В той же час відповідачем надано довідку про доходи, з якого вбачається, що ОСОБА_7 працює та має постійний невеликий заробіток.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач має заборгованість по аліментам не стосується розгляду справи про зміну розміру аліментів та не є підставою для його збільшення.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст.10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Апелянт не надала належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції та, зважаючи, що відповідачем рішення суду першої інстанції не оскаржувалось, а доводи апеляційної скарги позивача не дають підстав для скасування рішення, у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, залишивши рішення без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: