Справа № 148/2707/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 квітня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі : головуючого судді Робак С.О.

при секретарі Гоголь О.В.

за участі адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині, справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.12.2012 померла його мати - ОСОБА_4 Лукіянова.

Упродовж шестимісячного строку встановленого законом для прийняття спадщини він не звернувся із заявою про прийняття спадщини, оскільки йому перешкоджало його захворювання на легені, яке він лікував тривалий час.

У покійної ОСОБА_4 залишилось двоє спадкоємців: він та його сестра -ОСОБА_3

Після смерті матері його сестра прийняла спадщину шляхом подачі в Тульчинську державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, а йому не дає згоди на прийняття спадщини.

Для того, щоб він міг оформити право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить визначити йому додатковий строк терміном три місяці, достатній для подання ним заяви в нотаріальну контору про прийняття ним спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_4, померлої 02.12.2012.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. А також пояснив, що йому було невідомо про необхідність звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. На задоволенні позову наполягає.

Відповідач позов не визнала. Просить в задоволенні позову відмовити, так як позивач мав реальну можливість протягом шести місяців звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, так як він на стаціонарному лікуванні не знаходився.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.4) 02.12.2012 померла ОСОБА_4, яка в свою чергу являлась матірю позивача ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с.5)

Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із земельної ділянки площею 2,98 га в межах згідно з планом, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Михайлівської сільської ради, яка належала померлій відповідно до державного акту на право власності на землю серії ВН №004544, що підтверджується копією державного акту на право власності на землю серії ВН №004544, виданого 25.03.2003 Михайлівською сільською радою Тульчинського району Вінницької області (а.с.7).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4

Згідно з ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином ОСОБА_2 до 02.06.2013 мав подати заяву до Тульчинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, чого останній не зробив.

Відповідно до частини 2 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Верховний Суд України в постанові №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» вказав, що «вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна з сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_2 не довів жодної поважної причини, яка б викликала труднощі для звернення з заявою про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк.

Позивачу було відомо про час відкриття спадщини. Його доводи про те, що він не звертався з заявою про прийняття спадщини, так як хворів і проходив обстеження та лікування, суд не вважає тією поважною причиною, яка б слугувала для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, так як згідно наданої позивачем довідки №939 (а.с.38) та копії довідки ( а.с.39 ) вбачається, що останній дійсно проходив обстеження та лікування в період з 01.12.2012 по 07.07.2013, однак дана обставина не свідчить про наявність в останнього обєктивних, непереборних та істотних труднощів для вчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки дане лікування він проходив амбулаторно. В цей період часу на стаціонарному лікуванні не знаходився, що підтверджено довідкою головного лікаря Ладижинського МТМО № 254 від 14.03.2014( а.с. 29 ).

В ході судового розгляду позивач визнав, що насправді не знав вимог закону про необхідність у шестимісячний строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та розраховував на добровільний поділ спадщини між спадкоємцями.

Отже, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що дійсними причинами не звернення позивача із заявою про прийняття спадщини була необізнаність з вимогами закону та розраховування на добровільний поділ спадщини.

Однак, суд не може визнати такі причини пропуску позивача строку на прийняття спадщини поважними в розумінні ч.3 ст.1272 ЦК України та виходячи з вищенаведених роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Враховуючи те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини без поважних причин, оскільки наведені ним обставини, про нібито наявність таких перешкод, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, і відповідач ОСОБА_3, яка прийняла спадщину заперечує про визначення позивачу додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, тому суд вважає необхідним в позові відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту проголошення рішення до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Повний текст рішення виготовлено 18.04.2016.

Суддя: