Справа № 202/2110/16-ц
Провадження № 2-о/202/91/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1, заінтересована особа: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту народження дитини.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що 12 серпня 2014 року у пологовому будинку м. Ялти Автономної Республіки Крим заявниця народила хлопчика. 16 серпня 2014 року заявниця отримала у відділі реєстрації актів цивільного стану Джанкойського районного управління юстиції Республіки Крим свідоцтво про народження дитини серії 1-АЯ №520070. Відомості про батька дитини внесено зі слів матері на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. Однак, на даний час дитина не зареєстрована в державних реєстрах, оскільки народилась на окупованій території. Встановлення факту народження дитини заявниці потрібно для отримання свідоцтва про народження та отримання державної допомоги на дитину. Посилаючись на ст.ст. 3,8, 256, ст. 257-1, ч. 1 п. 8 ст. 367 ЦПК України просить суд встановити факт народження дитини (хлопчика) ОСОБА_2, дата народження 12 серпня 2014 року, місце народження м. Ялта, Автономна Республіка Крим; мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України; батько ОСОБА_3.

В судове засідання заявниця зявилась, вимоги викладені в заяві підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх. Підтвердила факт народження сина - ОСОБА_2.

Представник Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

За умовами ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

З матеріалів справи та з пояснень заявниці ОСОБА_1, судом встановлено, що в місті Ялта АР Крим народилася дитина (хлопчик) від матері ОСОБА_1, що підтверджено та доведено заявницею в судовому засіданні з огляду на обмінну карту пологового будинку, пологового відділення лікарні, форми №113/о, затвердженої наказом МОЗ України 13.02.2006 №67.

16 серпня 2014 року заявниця отримала у відділі реєстрації актів цивільного стану Джанкойського районного управління юстиції Республіки Крим свідоцтво про народження дитини серії 1-АЯ №520070, виданого 16 серпня 2014 року. Відомості про батька дитини внесено зі слів матері на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України.

Факт народження дитини також підтверджується Актом, складеним 29 березня 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що в домі 69 по вул. Ювілейній в м. Донецьку на даний час проживають неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та його мати ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 рок, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545 ( гі 150-06 ), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами, місто Донецьк віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи, встановленого законодавством України зразка, з метою захисту законних прав та інтересів заявника як громадянина України та народженої у нього дитини, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе встановити факт народження дитини (хлопчика) ОСОБА_2, дата народження 12 серпня 2014 року, місце народження м. Ялта, Автономна Республіка Крим; мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України; батько ОСОБА_3.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 256, 257-1 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження дитини (хлопчика) ОСОБА_2, дата народження 12 серпня 2014 року, місце народження м. Ялта, Автономна Республіка Крим; мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України; батько ОСОБА_3.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення буде виготовлений до 06 квітня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровськоїобласті через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В. Волошин