15.04.2016 Справа № 363/309/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Хом'як А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Лютізької сільської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в січні 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що дочка позивача ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 травня 2001 року, який було розірвано 14 березня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_5 року, дочка позивача померла. Після смерті матері дитини, ОСОБА_5 проживає разом з позивачем та повністю перебуває на його утриманні. Відповідач проживає окремо від дочки, у вихованні дитини ОСОБА_2 ніякої участі не приймає, не провідує дитину, не цікавиться її здоров'ям, морально та матеріально не підтримує дитину.

На підставі викладеного, позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засідання позивач, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про слухання справи у його відсутність.

Представник органу опіки та піклування Лютізької селищної ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі та проти позову не заперечує.

Прокурор Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури, повідомлявся про слухання справи в суді, але не висловив бажання приймати участь у розгляді справи.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, думку прокурора, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_4, являється дочкою позивача ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане Лютізьким сільським ЗАГС, Вишгородського району, Київської області, актовий запис № 4.

Між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 12 травня 2001 року укладено шлюб, після укладання шлюбу, ОСОБА_4 взяла прізвище чоловіка «ОСОБА_2», про що свідчить свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2, зареєстрований Лютізькою сільською радою Вишгородського району Київської області, актовий запис № 6.

Під час шлюбу у ОСОБА_6 та відповідача народилась дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що свідчить свідоцтво про народження, серії НОМЕР_3, зареєстроване Лютізькою сількою радою Вишгородського району Київської області, актовий запис № 12.

14 березня 2008 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4, зареєстроване відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 59.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року дочка позивача - ОСОБА_6 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5, зареєстроване виконавчим комітетом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області.

Відповідач ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження дитини, серії НОМЕР_3, зареєстроване Лютізькою сількою радою Вишгородського району Київської області, актовий запис № 12.

Дитина проживає разом з дідусем, позивачем по справі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до довідки № 367 виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 року виконавчим комітетом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_1 дійсно проживав з померлою донькою ОСОБА_6 в АДРЕСА_2

Згідно довідки № 455 виданої 25 липня 2015 року Лютізькою сільською радою Вишгородського району Київської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та перебуває на повному утриманні свого дідуся ОСОБА_1

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 13 листопада 2015 року, складеного депутатом Лютізької сільської ради ОСОБА_7, в присутності ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 - ОСОБА_3 прописана та проживає в АДРЕСА_4 разом з бабусею та дідусем, які займаються її вихованням та матеріальним забезпеченням, після смерті доньки. Батько ОСОБА_3 проживав час від часу в родині, а з грудня 2014 року пішов з дому. Фіксованої, постійної матеріальної допомоги на утримання доньки батько не дає.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

З роз'яснень, наданих в п.п.15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 від 19.12.2008р.) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як вбачається із пояснень позивача та встановлено судом відповідач, який являється батьком неповнолітньої ОСОБА_3, не виконує покладених на нього законом обов'язків щодо виховання та належного утримання дитини, він не займається її вихованням та не проявляє інтересу до її життя, навчання, відпочинку та оздоровлення. Крім того відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Дані обставини підтверджуються заявою ОСОБА_2 до органу опіки та піклування від 09 грудня 2015 року, про те, що він доньку ОСОБА_3 не підтримує матеріально, не займається її вихованням, проти позбавлення батьківських прав не заперечує, та заявою від 15 березня 2016 року до Вишгородського районного суду Київської області.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та належного утримання своєї дочки, він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку його до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що розцінюється судом як ухилення від виховання дитини та свідомого нехтування своїми обов'язками, тому з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Згідно частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 551,20 грн. сплаченого ним при подачі позовної заяви судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 164, 165, 166, СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», на підставі статей 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, щодо його доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплату судового збору у розмірі 551,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д.Рудюк