АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 647/1907/15-ц
Номер справи 647/ 1907/15-ц Головуючий в суді І інстанції Волошин Р.Р. Номер провадження 22ц/791/537/16р. Доповідач Чиркова К.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Чиркової К.Г.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Ігнатенко П. Я.,

секретар Гуров Д.Д,.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2015року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И ЛА:

У серпні 2015року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 10.05.2011року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, за умовами, якого позичальник отримав кредит у сумі 11000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач умови договору не виконав, внаслідок чого станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість у розмірі 30138,38грн., із якої: 10579,25грн. заборгованість за кредитом; 17647,78грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500грн. штраф (фіксована частина) та 1411,35грн. штраф (процентна складова), відповідно до пунктів 2.1.1, 7.6 Умов та правил надання банківських послуг.

З огляду на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 30138,38грн. та судові витрати.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2015року позов задоволено частково.

Судом стягнуто із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 10.05.2011року станом на

30.06.2015року у розмірі 28727,53грн., а також 287,28грн. в рахунок відшкодування судових витрат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, суд не дав правильної оцінки фактичним обставинам справи, а також неправильним є висновок суду щодо дотримання позивачем строків позовної давності, який повинен вираховуватися із дати блокування банком кредитної карти з 10.05.2012року.

Окрім того, неправильним є посилання суду на дату дії кредитної картки на 16.03.2016року, оскільки в такому випадку позов пред'явлено передчасно до настання події.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 530, 610, частиною першою статті 612ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання( неналежне виконання).

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 10.05.2011року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір б/н, згідно якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, який з часом було збільшено до 11000 гривень, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір складається із заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг.

На виконання вказаного договору Банк оформив та видав відповідачу платіжну картку і ПІН-код до неї і здійснював розрахункове - касове обслуговування платіжних операцій позивача із використанням платіжної картки, яка як установлено судом під час розгляду справи була перевипущена зі строком дії до березня 2016року.

Згідно наданого позивачем розрахунку, позичальник умови кредитного договору виконував неналежним чином, визначені умовами договору щомісячні платежі не сплачував з 2012року, внаслідок чого станом на 30.06.2015року виникла заборгованість у розмірі 30138,38грн. із яких: 10579,25грн. заборгованість за кредитом; 17647,78грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500грн. штраф (фіксована частина) та 1411,35грн. штраф (процентна складова).

Заперечуючи проти позову відповідач посилався на те, що не повинен повертати грошові кошти у зв'язку із тим, що 08.05.2012року близько 23 години невідомі особи, застосовуючи до нього фізичне насилля, заволоділи його кредитною карткою та номером ПІН-коду, після чого зняли кошти в сумі 10250 гривень, він повідомив про дану подію банк, який заблокував 10.05.2012 року кредитну картку.

Постановою слідчого СВ Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області від 02 листопада 2012року досудове слідство по кримінальній справі, порушеній за заявою ОСОБА_3 зупинено до встановлення осіб, які скоїли вказаний злочин(а.с.60-61,72).

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про затвердження операцій з використанням спеціальних платіжних засобів», затвердженого постановою Правління НБУ за №223 від 30.04.2010року банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змоги ініціювати платіжні операції.

Враховуючи, характер і суть правовідносин, що склалися між сторонами, як це вбачається із наведених вище і встановлених судом обставин, і зважаючи, що умовами договору передбачено обов'язок позичальника щодо нерозголошення даного ПІН- коду, а за обставинами справи не встановлено вини банку у здійсненні недозволеної або некоректно виконаній платіжній операції по платіжній картці відповідача, а операції щодо зняття з платіжної картки грошових сум, супроводжувалися платіжною карткою та правильним введенням ПІН- коду, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих та досліджених у судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Обставини, які б спростовували висновки суду щодо цього апеляційна скарга не містить, а тому доводи апеляційної скарги, як такі, що висновки суду не спростовують підлягають відхиленню.

Посилання заявника на те, що судом зроблений неправильний висновок щодо перебігу строку позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки за обставинами справи встановлено, що строк дії останньої платіжної карти, виданої відповідачеві, визначений березнем 2016року, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінчення строку дії договору.

Така правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові №134цс14 від 01.10.2014року, яка є обов'язковою для суду в частині застосування норм матеріального права до спірних правовідносин.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апеляційної скарги відносно передчасного звернення позивача до суду, оскільки умовами договору встановлений обов'язок позичальника повертати позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому(ч.2 ст.1050ЦК України).

Доводи апеляційної скарги відносно того, що наявність відтиску печатки банку на анкеті позичальника перешкоджали відповідачу ознайомитися із умовами договору не заслуговують на уваги, зважаючи на те, що в анкеті - заяви позичальника відсутні умови договору та зазначено, що Умови та Правила надання банківських послуг, розміщенні на офіційному сайті банку(а.с.6).

Відповідно до чинного цивільного законодавства України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, тому підписавши анкету - заяву відповідач підтвердив свою обізнаність щодо Умов та Правил надання банківських послуг.

Такими, що не заслуговують на увагу є доводи апеляційної скарги щодо неприйняття судом зустрічного позову, оскільки відповідно до положень цивільно - процесуального законодавства відповідач може пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті, із матеріалів справи вбачається, що зазначений позов пред'явлено відповідачем на іншій стадії розгляду справи.

Інші доводи апеляційної скарги, зводяться до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом оцінки і висновки суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування чи зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,307,308,315ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2015року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий К.Г. Чиркова

Судді: Л.П. Воронцова

П.Я. Ігнатенко