Провадження № 2-2588/16
Справа 760/2172/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Солом'янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді -Кушнір С.І,

при секретарі - Беро В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04.02.2016 р. звернулася з позовом, в якому просила зобов'язати відповідачів не чинити перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та надати дублікат ключів вхідних дверей цієї квартири.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що згідно заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: П'ята Київська державна нотаріальна контора, та визнано за позивачем право власності на 1/9 (одну дев'яту) частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Померлий ОСОБА_4 був сином позивача, а відповідачі - це його дружина та донька.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 - сина позивачки, почали чинити перешкоди в користуванні квартирою позивачці, шляхом ненаданні доступу до квартири, а також ненаданні дублікату ключів, таким чином не допускають позивачку в квартиру, перешкоджають позивачу в здійсненні нею законного права на користування житловим приміщенням.

З відповідачами не досягнуто згоди про користування спільною квартирою через неприязні відносини.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позовній заяві та пояснили, що квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить позивачу та відповідачам. Відповідачі не пускають позивача до квартири, не дають ключі, чим позбавляють позивачку права користування житловим приміщенням.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представники позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05.11.2015 року за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4. Дане рішення набрало законної сили.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є відповідно дружиною та донькою померлого ОСОБА_4

ОСОБА_1, мати померлого, та ОСОБА_2, дружина померлого, прийняли спадщину у встановленому законом порядку, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви.

Донька померлого, ОСОБА_3, від прийняття спадщини відмовилася на користь матері ОСОБА_2

Дані обставини встановлені рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05.11.2015 року, та, відповідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню не підлягають.

Таким чином позивач є власником 1/9 спірної квартири.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Виходячи з норм Конституції України, які гарантують права позивачки ОСОБА_1 вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, остання вказує, що не може здійснити їх реалізацію, оскільки інші співвласники квартири - відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не дають їй такої можливості та відмовили у наданні їй ключів від квартири.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ст.ст. 356, 358 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співласниками за їхньою згодою.

Судом встановлено, що відповідачі перешкоджають позивачу реалізувати своє право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, шляхом не допуску її до квартири.

Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачі перешкоджають позивачу користуватися належною їй на праві власності частиною квартири, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1, є тим допустимим та законним способом захисту порушених прав та інтересів, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212 -215, 223, 224-226, 228, 294 ЦПК України, на підставі ст.ст. 316, 317, 319, 321, 328, 355, 356, 358, 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою, задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 надати ОСОБА_1 ключі від квартири АДРЕСА_1.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кушнір С.І.