Справа №1416/1901/12 02.03.2016 02.03.2016 02.03.2016
Провадження №22-ц/784/35/16
Справа номер 1416/1901/12
Провадження номер 22-ц/784/35/16 Головуючий суду першої інстанції - Кокорєв В.В.
Категорія 5 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Гордійчук С.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від

16 жовтня 2015 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, який в подальшому уточнювала та обґрунтовувала наступним.

Вона та відповідачка є власниками житлового будинку АДРЕСА_1 Кожній з них належить по ? частці цього будинку.

Посилаючись на те, що між нею та ОСОБА_5 відсутня згода щодо порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою, на якій він розташований, позивачка просила провести поділ вищезазначеного житлового будинку та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту поділу, запропонованого у висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 16 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Поділено житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами за першим варіантом висновку експерта №953-955 від 13 грудня 2013 року.

Виділено в натурі ОСОБА_3 в будинку приміщення "(1-5)-1" площею 11,54 кв.м., приміщення "(1-6)-1" площею 7,17 кв.м., приміщення "(1-6)-2" площею 1,93 кв.м., приміщення "1-7" площею 16,7 кв.м., літню кухню літ "Б", тамбур до літньої кухні літ."б", гараж літ."Д", альтанку літ."Е", ? частини огорожі №1, 2, 4, 10 та ? частину споруд 5, 8, І.

Виділено в натурі ОСОБА_5 в будинку приміщення "1-1" площею 12,4 кв.м., приміщення "1-2" площею 5,2 кв.м., приміщення "1-3" площею 15 кв.м., приміщення "1-4" площею 8,4 кв.м., приміщення "(1-5)-2" площею 8,76 кв.м., погріб з шиєю літ. Впд", вбиральню літ."Г", ? частини огорожі №1, 2, 4, 10 та ? частину споруд 5, 8, І.

З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто компенсацію вартості відхилення від ідеальної частки в сумі 16 707 грн.35 коп.

Зобов'язано ОСОБА_3 після отримання відповідних дозвільних документів за власний рахунок встановити перегородку між приміщеннями "(1-6)-1" та "(1-6)-2", встановити глуху перегородку між приміщеннями "(1-5)-1" та "(1-5)-2", поштукатурити вказані перегородки з боку своєї частини приміщень, пробити дверні прорізи із приміщення "1-7" на зовні та з приміщення "(1-5)-1" в приміщення "(1-6)-1", між приміщеннями "(1-6)-1" та "(1-6)-2". В приміщенні "(1-5)-1" запропоновано за власний рахунок облаштувати кухню та в приміщенні "(1-6)-2" вбиральню.

Зобов'язано ОСОБА_5 після отримання відповідних дозвільних документів за власний рахунок демонтувати віконний блок в кімнаті "1-4" та пробити дверний проріз з приміщення "1-4" на зовні з перенесенням металевої драбини, пробити дверний проріз із приміщення "1-3" в приміщення "1-4", демонтувати дверні блоки та зробити глуху перегородку з приміщення "1-4" в приміщення "(1-5)-1" та з приміщення "(1-5)-2" в приміщення "1-7", поштукатурити вказані перегородки з боку своєї частини приміщень.

Визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 за першим варіантом висновку експерта №953-955 від 13 грудня 2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 692 грн.14 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції вважав, що вони є обґрунтованими, оскільки наявні підстави для поділу житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою. Визначаючи варіант поділу будинку та користування земельною ділянкою, суд виходив з того, що між сторонами склалися неприязні стосунки, а тому поділ повинен бути таким, щоб у сторін не було у спільному користуванні земельної ділянки.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, з огляду на таке.

Згідно з ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Стаття 367 ЦК України передбачає, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Згідно з ст.152 Житлового кодексу Української РСР, в редакції Закону №191-VІІІ від 12.02.2015 р., який набрав чинності 05.04.2015 р., виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Відповідно до п.п.1.4.1. - 1.4.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 р., переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи:

- копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення;

- копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку;

- проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку;

- згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності (по ? частці) належить житловий будинок АДРЕСА_1 та на праві користування 542 кв.м земельної ділянки, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т.1 а.с.7, 78-80, 83, 227; т.2 а.с.21, 22).

Згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи №125-076 від 19.10.2012 р. та додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №953-955 від 13.12.2013 р. визнано технічно можливим поділ в натурі спірного житлового будинку між співвласниками та визначення порядку користування земельною ділянкою. Експертом запропоновано три варіанти поділу, кожен з яких передбачає переобладнання будинку із облаштуванням окремих виходів для співвласників, здійсненням демонтування дверних та віконних блоків, пробиванням дверних прорізів, встановленням перегородок, улаштуванням інженерного обладнання (газо-, водо-, електропостачання, водовідведення) (т.1 а.с.52-73, 149-191).

Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради у своїй відповіді від 20 березня 2014 року на запит суду про погодження перепланування повідомило, що воно повинно виконуватися згідно розробленої проектної документації. На думку Управління, можливе перепланування за першим варіантом додаткової експертизи, однак його треба доопрацювати, оскільки він містить протиріччя з державними будівельними нормами (т.1 а.с.232).

Зазначене підтвердила у судовому засіданні і допитана у якості свідка працівник Управління ОСОБА_6

Допитаний експерт ОСОБА_7 пояснила суду, що до її повноважень входить тільки визначення технічної можливості поділу будинку та зазначення робіт з перепланування, які необхідно здійснити співвласникам. Однак, для їх проведення необхідно отримання одним із співвласників будинку проекту перепланування, який розробляється спеціалізованими організаціями. Вони розраховують навантаження на будинок і визначають можливість перенесення і влаштування дверних прорізів, демонтування віконних блоків тощо, щоб це не призвело до пошкодження конструкції будинку.

Суду першої інстанції дозволу на проведення робіт з перепланування позивачкою представлено не було.

Судом апеляційної інстанції у порядку ст.10 ЦПК України неодноразово роз'яснювалася позивачці необхідність доведення нею факту відсутності при переплануванні спірного будинку втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування, а у випадку наявності такого втручання необхідність звернення її до спеціалізованих організацій для складання проектів перепланування, звернення її до органів місцевого самоврядування для отримання дозволу на перепланування.

Між тим, вона до зазначеного не дослухалася та дозволу не надала.

Згідно з відповіддю Адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради від 01 березня 2016 року, якій зазначена рада делегувала повноваження щодо надання вищевказаного дозволу, ОСОБА_3 при зверненні до них не надала необхідних документів для розгляду зазначеного питання, а тому воно не могло бути розглянуто.

Із представленого позивачкою технічного звіту про розробку вузла по облаштуванню зовнішнього дверного прорізу від 2015 року вбачається, що досліджувався тільки технічний стан капітальних стін у приміщенні «1-7» житлового будинку. Експерт зазначив про можливість улаштування дверного прорізу із віконного закладеного за умови розробки вузла проектувальником, що має ліцензію, і суворому виконанні його рекомендацій, зазначивши які роботи треба виконати для цього (т.2 а.с.213-229).

Інших приміщень ним не досліджувалося і проектів можливості переобладнання не складалося.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що за вказаних обставин висновок районного суду про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 є неправильним.

Суди не повинні заміняти органи місцевого самоврядування щодо здійснення ними повноважень, встановлених Конституцією та законами України.

Відсутність дозволу на перепланування будинку та доказів про відсутність втручання в несучі конструкції або інженерні системи загального користування при переплануванні позбавляє можливості суд захистити права позивачки.

Зазначені питання потребують наявності спеціальних знань у сфері будівництва, які мають спеціалізовані організації, що займаються проектуванням у сфері будівництва та газо-, водо-, електропостачання і водовідведення.

Зазначені дозволи та проекти повинні бути отримані зацікавленою особою до ухвалення рішення, а не після, як зазначив суд.

Отримання їх після ухвалення рішення суду протиріччить вищевикладеним нормам законодавства, а крім того позбавляє суд можливості впевнитися, що запропоновані експертом перепланування не призведуть до руйнування конструкції будинку та його інженерного обладнання.

За такого, рішення районного суду на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 16 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її позову до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді