АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 668/9444/15-ц Головуючий в суді 1 інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 22-ц/791/535/16 Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Склярської І.В.,

суддів: Вейтас І.В.,

ОСОБА_2,

секретар Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 03 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» до ОСОБА_5, третя особа Відділ державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м. Херсона про зняття арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити з під арешту, який накладено відділом державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м. Херсона по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа №2120/10811/12 від 02.07.2013 року, виданого за рішенням Суворовського районного суду м. Херсона про стягнення боргу з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами загальною площею 63,7 кв.м. на земельній ділянці площею 522,0 кв.м., який розташований за адресою: м. Херсон, вул. Литвинова, 137А.

Вимоги мотивує тим, що він є іпотекодержателем вказаного нерухомого майна, повідомлення про накладення арешту банку не надсилалося та в силу вимог ч.4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» у банка наявне право на звернення до суду з позовом про звільнення майна з під арешту, оскільки накладений виконавчою службою арешт на житловий будинок порушує права банку.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 03 грудня 2015 року позов задоволено в повному обсязі. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник банку доводи апеляційної скарги не визнав, рішення суду вважає законним та обґрунтованим, посилаючись на те, що накладення арешту на іпотечне майно позбавляє банк, як іпотекодержателя здійснити дії по продажу майна.

Заслухавши доповідача, представника банку, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 29.07.2013 року накладено арешт на все належне ОСОБА_3 майно та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу, яка складає 130 647,91 грн. (а.с.3), в тому числі накладено арешт на заставний будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами загальною площею 63,7 кв.м. на земельній ділянці площею 522,0 кв.м., який розташований за адресою: м. Херсон, вул. Литвинова,137 А.

Разом з тим, з витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек вбачається, що іпотекодержателем житлового будинку по вул. Литвинова,137-а є ПАТ КБ «Приват Банк», іпотекодавцем ОСОБА_3.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 28.04.2010 року в частині, яка не змінена рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області від 01.06.2011 року в рахунок погашення кредитної заборгованості звернуто стягнення на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 63,7 кв.м. на земельній ділянці, загальною площею522,0 кв.м. за адресою:м. Херсон, вул. Литвинова 137 а, який належить ОСОБА_5 на праві власності шляхом продажу вказаного будинку ЗАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені власників договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем.

Зареєстроване 21.01.2008 року у Державному реєстрі іпотек за ЗАТ КБ «ПриватБанк» обтяження на належне боржнику нерухоме майно має вищий пріоритет над іншими обтяженнями щодо останнього, а позивач заперечує проти звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог за іншими борговими зобовязаннями боржника перед цим же кредитором.

Відповідно до ч.1 та 4 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставне майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Таким чином, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а тому накладенням арешту на майно, іпотекодержателем якого є позивач, порушуються його права на реалізацію іпотечного майна.

Як роз'яснено у чч. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" при розгляді позовів про виключення майна з опису суди зобов'язані всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, додержуючись при цьому неухильно як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і правил про належність і допустимість доказів (статті 28 і 29 ЦПК України). Не обмежуючись поданими сторонами доказами, суд у разі виникнення у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, труднощів у витребуванні доказів, сприяє їм у цьому за їх відповідним клопотанням. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Судом першої інстанції дотримані вимоги норм матеріального та процесуального права, а тому його висновок про наявність підстав для зняття арешту є обґрунтованим.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про неможливість визначення, за яким саме виконавчим провадженням та судовим рішенням накладено арешт та наявності судового спору щодо виселення, оскільки вони спростовуються наданими банком доказами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: І.В. Вейтас

ОСОБА_2