У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 285/901/16-ц

провадження № 2/0285/740/16

25 березня 2016 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Савицька Л. Й., розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

до Новоград-Волинської міської ради

про визнання протиправним відмови у приватизації квартири та визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

23.03.2016 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять: визнати неправомірними дії відповідача у відмові в приватизації квартири та визнати за ними в рівних частках право власності на квартиру.

Згідно розяснень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

В позовній заяві не викладені обставини, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги, зокрема в частині вимог про визнання за ними в рівних частках право власності на квартиру про те, яким чином відповідачем порушені права та законні інтереси позивачів та не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Як слідує з листа від 25.02.2016 року № 82 відповідач не відмовив позивачам у приватизації квартири, а лише вказав про надання необхідних документів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти' Франції від 16.12.1992 р.).

Відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України позивач повинен викласти обставини (підстави позову), якими він підтверджує кожну вимогу. Їх обґрунтований, доступний та зрозумілий виклад необхідний для вирішення питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших дій для розгляду справи у судовому засіданні, для визначення тотожності позову, в разі необхідності зміни позову позивачем, залучення в процес інших осіб і, найголовніше, для визначення предмета доказування у даній справі.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору фізичною особою за подання позовної заяви немайнового характеру за ставками 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551 грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивач ОСОБА_1 має пільги щодо сплати судового збору, оскільки є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 2-ої категорії, про що надав відповідну копію посвідчення.

Позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не додано документів, що підтверджують наявність у них пільг щодо сплати судового збору.

Як слідує з доданих до позовної заяви документів, предметом спору є квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та розяснень, що містяться в постанові Пленуму ВСУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням дійсної вартості спірного майна. При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості на момент предявлення позову, і суд не повинен визначати його вартість за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача.

Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Позивачами у позовній заяві не зазначено ціни позову, щодо вимог майнового характеру, а саме щодо спірної квартири.

Оцінка правильності визначення ціни позову здійснюється судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015 року, встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати на 01 січня 2016 року в сумі 1 378 грн.

З огляду на наведене суд, у відповідності до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, визначає позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за вимогу майнового характеру визнання за ними в рівних частках право власності на квартиру розмір судового збору в сумі по 1500 грн.

Документу, що підтверджує сплату судового збору за іншу вимогу немайнового характеру про визнання неправомірними дії відповідача у відмові в приватизації квартири, і становить 551,20 грн. до матеріалів справи позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 додано не було.

З врахуванням наведеного позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачам строку для можливості усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 80, 119-121, 209 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Новоград-Волинської міської ради про визнання протиправним відмови у приватизації квартири та визнання права власності, залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків терміном пять днів з дня отримання копії цієї ухвали та розяснити, що в іншому випадку їх позовна заява може бути визнана неподаною і повернута їм.

Ухвала щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Л. Й. Савицька