Вищий спеціалізований суд україни з розгляду цивільних і кримінальних справ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів:Демяносова М.В., Маляренка А.В., Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» в інтересах та за дорученням ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання незаконними змін істотних умов праці, про поновлення попередніх умов праці та стягнення невиплачених в результаті незаконної зміни істотних умов праці грошей, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року,

вс т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Професійна спілка «Професійна спілка чесних працівників» (далі − Профспілка) звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила визнати дії Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі − ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат») щодо зміни істотних умов праці ОСОБА_6, в результаті яких він втратив частину свого заробітку, − незаконними, зобов'язати відповідача поновити попередні умови праці в частині оплати праці ОСОБА_6, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_6 невиплачені в результаті незаконної зміни істотних умов праці суми доплати за інтенсивність за період з вересня 2014 року по квітень 2015 року в розмірі 17 514 грн 23 коп., допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати ОСОБА_6, складовою частиною якої є доплата за інтенсивність, за вересень 2014 року в розмірі 2 161 грн 87 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 жовтня 2014 року до Профспілки звернувся ОСОБА_6, який працює у ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» в автотранспортному цеху водієм легкового автомобіля та є членом виборного органу Профспілки.

ОСОБА_6 своє звернення до позивача обґрунтував зміною істотних умов праці з порушенням чинного законодавства. ОСОБА_6 працює на підприємстві відповідача з березня 2003 року до цього часу. 03 червня 2014 року відповідач передав легковий автомобіль, на якому працював ОСОБА_6, іншому водієві, при цьому йому пояснили, що він буде працювати на інших автомобілях, якщо будуть вільні. Але на той час вільних автомобілів, на яких він може їздити, не було, тому за домовленістю між сторонами ОСОБА_6 скористався своїми невикористаними відпустками та відгулами. Коли він з'явився на роботі по закінченню відпочинку, йому почали давати різні легкові автомобілі у тому транспортному цеху, на яких з різних причин були відсутні водії. Також при відібранні у нього автомобіля, на якому він працював раніше, йому в усній формі було повідомлено про те, що йому не будуть платити частину заробітної плати, яка складається з доплати за інтенсивність. Дана доплата складала приблизно 30 % заробітної плати ОСОБА_6 Усе це робилося без відповідних попереджень та складання розпорядчих документів, з якими його повинні були ознайомити. Тому він 18 червня 2014 року звернувся до відповідача з відповідним зверненням, на що отримав відповідь, що відповідачем було проведено переміщення ОСОБА_6 При цьому відповідач зазначив, що в результаті такого переміщення змінюється інтенсивність його праці та втрачаються підстави для проведення доплат за інтенсивність (вид оплати 227), тому його заробіток буде зменшений.

Так як ОСОБА_6 є членом Профспілки та водночас членом її виборного органу − Профактиву, Профспілка 02 липня 2014 року звернулася до відповідача з листом № 02-07/1, яким попередила відповідача про те, що ОСОБА_6 є членом виборного органу вказаної профспілкової організації та при проведеному відповідачем переміщенні ОСОБА_6 наявні зміни істотних умов його праці, при яких втрачається значна частина заробітної плати. Але відповідач відповіді не надав та не утримався від змін умов праці ОСОБА_6

Оскільки з цим переміщенням відповідач змінив істотні умови праці, в результаті чого ОСОБА_6 втратив у вересні 2014 року частину свого заробітку − доплату за інтенсивність в розмірі 2 161 грн 87 коп., а за період з вересня 2014 року по квітень 2015 року − в розмірі 17 514 грн 23 коп.

Невиплачена ОСОБА_6 доплата за інтенсивність належить до компенсаційних матеріальних виплат і є складовою частиною його заробітної плати.

У результаті проведеної відповідачем ротації водіїв автомобілів змінена найістотніша умова праці − її розмір. Але при цьому ніяких розпорядчих документів із зазначенням, у зв'язку з якими змінами в організації виробництва і праці, були змінені істотні умови праці відповідач ОСОБА_6 для ознайомлення не надав та не попередив його за 2 місяці до їх впровадження, як того вимагає ч. 3 ст. 32 КЗпП України.

Вважає, що при зміні істотних умов праці, що виявилася в зменшенні її оплати, відповідачем порушено також ч. 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», що передбачає попередню згоду виборного профспілкового органу, членом якого є працівник, при зміні умов трудового договору, оплати праці та притягнення до дисциплінарної відповідальності.

На початку жовтня 2014 року, коли ОСОБА_6 отримав відомості про нараховану заробітну плату, він дізнався, що відповідачем було проведено незаконну зміну істотних умов праці. Таким чином, відповідачем всупереч вимогам ч. 3 ст. 32 КЗпП України та ч. 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» було змінено істотні умови праці працівника відповідача ОСОБА_6, в результаті яких він втратив значну частину свого місячного заробітку. Тому вважає дії відповідача щодо зміни істотних умов праці ОСОБА_6, тобто без наявності обґрунтованих змін в організації виробництва і праці та зроблені без погодження з виборним органом Профспілки − Профактивом, членом якого є ОСОБА_6, − незаконними.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2015 року скасовано, позов задоволено.

Визнано дії ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» щодо зміни істотних умов праці ОСОБА_6, в результаті яких він втратив частину свого заробітку, - незаконними.

Зобов'язано ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» поновити попередні умови праці в частині оплати праці ОСОБА_6

Стягнуто з ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_6 невиплачені в результаті незаконної зміни істотних умов праці суми доплати за інтенсивність за період з вересня 2014 року по квітень 2015 року в розмірі 17 514 грн 23 коп.

Рішення суду в частині стягнення заробітної плати ОСОБА_6, складовою частиною якої є доплата за інтенсивність за вересень 2014 року в розмірі 2 161 грн 87 коп., допущено до негайного виконання.

У касаційній скарзі ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що при переміщенні на іншу роботу (доручення роботи на іншому транспортному засобі) ОСОБА_6 не змінилася оплата його праці, пільги, режим роботи, не встановлено та не скасовано повний робочий час, не відбулося зміни професії, зміни розрядів та найменування посад. Розмір заробітної плати у нього змінився в частині додаткової заробітної плати - припинення виплати надбавки за інтенсивність, оскільки з огляду на те, що відбулося переміщення позивача на інший автомобіль, робота на якому не передбачає встановлення надбавки за напруженість праці, а тому він втратив право на отримання даного виду надбавки.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, виходив із того, що відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Крім того, в матеріалах справи відсутнє розпорядження структурних підрозділів про встановлення чи позбавлення надбавок (за напруженість та складність праці), погоджене в обов'язковому порядку з начальником відділу організації праці і зарплати (ВОПіЗ).

Проте повністю погодитися із такими висновками апеляційного суду не можна.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами встановлено, що 13 березня 2003 року ОСОБА_6 прийнятий в автотранспортний цех ВАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» водієм автомобіля 3 класу (автомобілі, крім вантажних, таксі та автофургони). 01 квітня 2008 року ОСОБА_6 переведений в автотранспортному цеху водієм автотранспортних засобів (легкові).

31 березня 2011 року назву ВАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» змінено на ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат».

Порядок встановлення надбавки за напруженість та складність праці на ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» передбачений Положенням про оплату праці, преміювання та інші виплати за рахунок фонду оплати праці працівників Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», що є додатком до Колективного договору ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на 2014−2015 роки (далі − Положення).

Відповідно до п. 4.2 Положення у товаристві використовується почасова та почасово-преміальна система оплати праці.

Відповідно до п. 7.2.1 Положення надбавка за напруженість та складність праці встановлюється працівникам структурних підрозділів в розмірі до 100 % окладу.

Відповідно до п. 7.2.2 зазначеного Положення надбавка встановлюється для працівників за виконання робіт підвищеної складності та вимагає особливої напруженості на підставі розпорядження по структурному підрозділу із фонду оплати праці структурного підрозділу або наказу по товариству за рахунок фонду оплати праці товариства.

Пунктом 7.2.3 Положення передбачено, що надбавка нараховується за фактично відпрацьований час.

Відповідно до п. 7.3 Положення розпорядження структурних підрозділів про встановлення чи позбавлення надбавок погоджуються в обов'язковому порядку з начальником ВОПіЗ (а. с. 92−106, т. 1).

Відповідно до розпорядження від 04 березня 2013 року № 1995-к «Щодо порядку здійснення виплати надбавки за напруженість та складність праці» встановлено надбавку до максимального щомісячного доходу для водіїв автотранспортного цеху, які здійснюють обслуговування осіб, зазначених у додатку 1 до розпорядження; розмір надбавки визначається як різниця між встановленим максимальним щомісячним доходом, зазначеним в додатку 1, та сумою щомісячних нарахувань (без врахування сум індексації, медичного страхування та разових грошових винагород по результатам роботи); виплату здійснювати видом оплат 227 з урахуванням фактично відпрацьованого часу; корегування розміру максимального щомісячного доходу може здійснюватися шляхом видачі ВОПіЗ відповідних протоколів, погоджених з директором з персоналу (а. с. 132, т. 1).

Додатком 1 до зазначеного розпорядження встановлено максимальний щомісячний сукупний дохід із розрахунку відпрацьованого повного місяця для водіїв автотранспортних засобів автотранспортного цеху (занятих на перевезенні керівників підприємства), серед іншого, для водія службового автомобіля, який обслуговує голову тендерного комітету, у розмірі 5 500 грн (а. с. 133, т. 1).

Відповідно до протоколу встановлення максимального щомісячного сукупного доходу з розрахунку відпрацьованого повного місяця для водіїв автотранспортних засобів автотранспортного цеху (зайнятих на перевезенні керівників підприємства) від 28 березня 2014 року нарахування (вид доплат 227), без сум індексації, медичного страхування та разових грошових винагород за результатами роботи ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» з 01 квітня 2014 року, серед іншого, встановлено і для водія службового автомобіля, який обслуговує голову тендерного комітету, у розмірі 5 775 грн (а. с. 135, т. 1).

Відповідно до протоколу встановлення максимального щомісячного сукупного доходу з розрахунку відпрацьованого повного місяця для водіїв автотранспортних засобів автотранспортного цеху (зайнятих на перевезенні керівників підприємства) від 28 травня 2014 року нарахування (вид доплат 227), без сум індексації, медичного страхування та разових грошових винагород по результатам роботи ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» з 01 червня 2014 року серед іншого встановлено і для водія службового автомобіля, який обслуговує голову тендерного комітету у розмірі − 6 179 грн (а. с. 134, т. 1).

Відповідно до розпорядження від 30 травня 2014 року «Про виплату надбавки за інтенсивність та складність праці» та додатка 1 до нього водію автотранспортного засобу ОСОБА_6, який обслуговує голову тендерного комітету, у травні 2014 року розпоряджено виплатити надбавку за інтенсивність та складність праці у розмірі 2 351 грн (а. с. 107, 108, т. 1).

Відповідно до заяви від 18 червня 2014 року, адресованої на ім'я директора з персоналу ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», ОСОБА_6 просить переглянути рішення про переведення його на інший автомобіль, оскільки в результаті такого переведення він втрачає значну частину заробітної плати та змінюються істотні умови праці (а. с. 10, 117).

Відповідно до розпорядження від 27 червня 2014 року «Про виплату надбавки за інтенсивність та складність праці» та додатка 1 до нього водію автотранспортного засобу ОСОБА_6, який обслуговує голову тендерного комітету, у червні 2014 року розпоряджено виплатити надбавку за інтенсивність та складність праці у розмірі 3 120 грн (а. с. 109, 110, т. 1).

Листом від 02 липня 2014 року в.о. директора з персоналу та соціальних питань ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» повідомив ОСОБА_6, що у червні 2014 року він був переміщений на інше робоче місце без зміни професії та структурного підрозділу, у зв'язку з чим зменшилася його інтенсивність праці та зникли підстави для проведення йому доплат за інтенсивність, тому зменшився його загальний заробіток. Проте, з огляду на те що таке переміщення відбулося з незалежних від нього причин, йому буде збережено доплату за інтенсивність протягом двох місяців, за минуванням яких він буде отримувати заробітну плату, що відповідає його категорії та виробничому завантаженню, оклад не буде зменшено. За наявності вакансій питання про переміщення на інший автомобіль буде розглянуто (а. с. 11, т. 1).

02 липня 2014 року представник позивача звернувся до директора з персоналу ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» з листом щодо того, що повідомлення ОСОБА_6 про те, що він буде працювати на іншому автомобілі, має ознаки переведення, на що ОСОБА_6 не давав згоди, у результаті якого змінюються істотні умови праці, що виявляється у втраті частини заробітку. У зв'язку з цим просить утриматися від реалізації переведення ОСОБА_6, оскільки він не відповідає вимогам КЗпП України (а. с. 12, т. 1).

Відповідно до розпорядження від 31 липня 2014 року «Про виплату надбавки за інтенсивність та складність праці» та додатка 1 до нього водію автотранспортного засобу ОСОБА_6, який обслуговує голову тендерного комітету, у липні 2014 року виплачено надбавку за інтенсивність та складність праці у розмірі 828 грн (а. с. 111, 112, т. 1).

За період із січня по вересень 2014 року включно розмір надбавки за інтенсивність, виплаченої ОСОБА_6, складає 16 156 грн 50 коп., у тому числі:

за січень 2014 року − 2 343 грн 50 коп.;

за лютий 2014 року − 2 338 грн;

за березень 2014 року - 2 298 грн;

за квітень 2014 року - 1 476 грн;

за травень 2014 року - 2 351 грн;

за червень 2014 року - 3 120 грн;

за липень 2014 року - 828 грн;

за серпень 2014 року - 1 044 грн;

за вересень 2014 року - 358 грн (а. с. 17 - 20, 114, 165, т. 1).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заробітну плату» заробітна плата − це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про заробітну плату» заробітна плата за своєю структурою складається з основної, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата − винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата − винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності − з іншим уповноваженим на представництво органом.

Статтею 32 КЗпП України врегульовано порядок переведення працівника на іншу роботу та зміну істотних умов праці.

Так, ч. 1 ст. 32 КЗпП України передбачено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві допускається тільки за згодою працівника.

Поняття «переміщення» визначено в ч. 2 ст. 32 КЗпП України, згідно з якою не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому самому підприємстві на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій самій місцевості у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. У разі переміщення трудова функція та місце роботи на відміну від переведення, не змінюються, змінюється лише конкретне робоче місце, конкретний структурний підрозділ (відділ), доручається робота на іншому механізмі чи агрегаті тощо. Переміщення не потребує згоди працівника, лише забороняє роботодавцю переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я. У сенсі роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 (зі змінами та доповненнями) переміщення повинно бути мотивованим та зумовленим інтересами виробництва.

Таким чином, апеляційний суд, не надав належну оцінку тому, чи було фактично змінено істотні умови праці, та чи є змінені умови істотними, робить висновок щодо застосування до спірних правовідносин саме ч. 3, а не ч. 2 ст. 32 КЗпП, які за своєю суттю регулюють різні аспекті трудових відносин - переведення (тобто зміну істотних умов праці) та переміщення (відсутність таких змін), що є порушенням вимог ст. 213 ЦПК України щодо обґрунтованості судового рішення.

З урахуванням обставин справи та норм матеріального права колегія суддів дійшла висновку, що підприємство здійснило переміщення позивача, що згідно з положенням ч. 2 ст. 32 КЗпП України не потребує його, як працівника, згоди. Переміщення є мотивованим, зумовленим інтересами виробництва, ОСОБА_6 переміщено на тому ж підприємстві в інший структурний підрозділ у тій самій місцевості, у межах спеціальності, кваліфікації та посади. Посилання позивача на необхідність згоди виборним органом Профспілки - Профактивом, безпідставні, оскільки має місце не переведення відповідно до ч. 1 ст. 32 КЗпП України, а переміщення, передбачене ч. 2 ст. 32 КЗпП України.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, усунувся від виконання своїх процесуальних повноважень та обов'язків, не виконав вимоги ч. 4 ст. 10, ст. 303 ЦПК України, не перевірив у достатньому обсязі законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції по суті вирішеного спору.

Таким чином, рішення апеляційного суду ухвалене при неповному з'ясуванні обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України .

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343−345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Демяносов А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак