Справа № 305/712/15-ц
Провадження по справі №2/305/38/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розписками,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розписками.

Позовні вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_1, у відповідності до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, являється спадкоємцем усіх прав та обовязків, що належали спадкодавцю, ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 22.08.2014 року, реєстр. №1649, а також підтверджено ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.11.2014 року. У червні 2014 року при розгляді документів та записників, які належали спадкодавцеві, ним було виявлено оригінали розписок ОСОБА_2, в яких зазначалося про позику грошових коштів у спадкодавця. В розписках сторони зобовязання визначили суми позики в іноземній валюті - долари США. Так, 31 жовтня 2012 року, ОСОБА_2 видав ОСОБА_3 розписку про те, що відповідач взяв у спадкодавця 3500 доларів США, які зобовязався повернути до 25 грудня 2012 року. 01 листопада 2012 року ОСОБА_2 видав ОСОБА_3 розписку про те, що відповідач позичив до 25 грудня 2012 року у спадкодавця 6000 доларів США. 09 листопада 2012 року ОСОБА_2 видав ОСОБА_3 розписку про те, що відповідач взяв у спадкодавця 7000 доларів США до 15 лютого 2013 року. У разі несвоєчасного виконання зобовязання відповідач зобов"язався сплатити 1% від загальної суми позики, за кожен день прострочення погашення основної суми. 25 травня 2013 року ОСОБА_2 видав ОСОБА_3 розписку про те, що відповідач позичив у спадкодавця 5800 доларів США, до 05 липня 2013 року. У разі невиконання зобовязання, відповідач зобовязався сплатити штраф 500 доларів США. 25 травня 2013 року ОСОБА_2 видав ОСОБА_3 розписку про те, що відповідач взяв у спадкодавця 10000 доларів США до 05 липня 2013 року. Відповідач не виконав свої зобовязання і жодну із зазначених у розписках суми у визначені строки не повернув. Вважає, що відповідач порушив зобовязання щодо повернення грошових коштів в тій самій сумі і у встановлені строки, які визначені в розписках. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 05.04.2015 року становить 32835,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 771464,28 гривень. На підставі наведеного просив позов задоволити. Стягнути з відповідача на його користь 771464,28 гривень боргу та судові витрати.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, однак надіслав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. В своїх показах зазначив, що його довіритель ОСОБА_2 не укладав жодних договорів позики з нині померлим ОСОБА_3 та не отримував у борг жодних коштів. Розписки, які містяться у матеріалах справи являються доказом того, що померлий ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 кошти на будівництво житлового будинку. Відповідач ОСОБА_2, будівельні роботи виконав, однак оплату за виконану роботу у повному обсязі не отримав, у звязку зі смертю ОСОБА_3 На підставі наведеного просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

У відповідності до положень ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень частин 1-2 статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності (стаття 212 ЦПК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2012 року, між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_5 надав відповідачу позику в сумі 3500 доларів США. При цьому відповідач взяв на себе зобовязання своєчасно повернути суму боргу, в строк до 25.12.2012 року, що стверджується розпискою відповідача.

01 листопада 2012 року між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_5 надав відповідачу позику в сумі 6000 доларів США, в строк до 25.12.2012 року, що стверджується розпискою відповідача.

09 листопада 2012 року між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_5 надав відповідачу позику в сумі 7000 доларів США, в строк до 15 лютого 2013 року. У разі несвоєчасного виконання зобов"язання відповідач зобов"язався сплатити 1% від загальної суми позики за кожен день прострочення погашення основної суми, що стверджується розпискою відповідача.

25 травня 2013 року між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_5 надав відповідачу позику в сумі 5800 доларів США, до 05 липня 2013 року. У разі невиконання зобовязання, відповідач зобовязався сплатити штраф 500 доларів США.

25 травня 2013 року між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_5 надав відповідачу позику в сумі 10000 доларів США устрок до 05 липня 2013 року.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання, які виникають з умов договорів позики, не виконав, а саме не повернув ОСОБА_3 у строки зазначені у розписках грошові кошти в сумі 32300 доларів США

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені).

У відповідності до ст. 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" розмір пені передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за яким сплачується пеня.

З розрахунку, який міститься у позовній заяві слідує, що станом на момент подачі позовної заяви до суду заборгованість відповідача за Договорами позики становить 32835,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 771464,28 гривень, зокрема: 3500 доларів США - заборгованість за розпискою від 01.11.2012 року; 6000 доларів США - заборгованість за розпискою від 01.11.2012 року; 7000 доларів США - заборгованість за розпискою від 09.11.2012 року; 53,51 долари США - пеня за несвоєчасне виконання зобовязання по розписці від 09.11.2012 року; 5800 доларів США - заборгованість за розпискою від 25.05.2013 року; 500 доларів США - штраф за розпискою від 25.05.2013 року; 10000 доларів США - заборгованість за розпискою від 25.05.2013 року.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає безпідставними посилання представника відповідача про те, що його довіритель ОСОБА_2 не укладав договорів позики з гр. ОСОБА_3, а розписки, які містяться в матеріалах справи не мають зобов'язального характеру та лише являються доказом того, що померлий ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 кошти на будівництво житлового будинку, оскільки у розписках, по яких просить стягнути кошти позивач, не зазначено такої інформації.

Так, із змісту досліджених у судовому засіданні оригіналів розписок, вбачається, що відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 містили договірні відносини зобовязального характеру:

- розписка від 31.10.2012 року - "зобовязуюсь віддати до 25.12.2012 року" (а.с.84);

- розписка від 01.11.2012 року -"позичив до 25.12.2012 року" (а.с.85);

- розписка від 09.11.2012 року - "позичив до 15.02.2013 року, у разі невиконання зобовязань зобовязуюсь виплачувати 1% від загальної суми 7 тисяч доларів США , за кожен день прострочки з погашенням основної суми заборгованості" (а.с.86);

- розписка від 25.05.2013 року - "позичив до 05 липня 2013 року, у разі невиконання зобовязання після 05.07.2013 року , зобовязуюсь сплатити штраф 500 доларів США" (а.с.87).

- розписка від 25.05.2013 року - "позичив 10000 доларів США до 05 липня 2013 року. У разі невиконання зобовязання після 05.07.2013 року, доплачую комісію у розмірі 1500 доларів США" (а.с.88).

Відповідачем та його представником не надано суду, жодного належного та допустимого доказу про те, що ці кошти ОСОБА_2 отримував від ОСОБА_3 на виконання договору будівельного підряду.

Натомість сам позивач надав суду копію договору підряду №1, укладеного між відповідачем та його покійним нині сином , а також додатки до договору , в т.ч. розписки, які саме стосувалися вказаного договору (а.с.60-64, 65, 66, 67) чим самим довів, що по вказаному договору ОСОБА_2, як підрядником було надано розписки про отримання коштів на закупівлю будматеріалів, тощо, і це інші розписки, по яких він не ставить до відповідача позовних вимог.

Громадянин ОСОБА_3 11 лютого 2014 року помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії Г-БК №297077 від 13 лютого 2014 року.

Судом достовірно встановлено, що спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3, являється його батько, позивач по справі ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про праву на спадщину за законом від 22 серпня 2014 року.

Позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов взятого на себе зобов'язання, а останнім жодних доказів на протилежне не представлено, окрім того, суд констатує, що відповідач двічі, протягом розгляду справи, заявляючи клопотання про призначення експертизи, від проведення такої фактично ухилився (не виконав вимогу експерта про оплату експертизи).

Виходячи з обставин, наведених вище, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Окрім того, з урахуванням задоволення позову з відповідача, на користь позивача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути судові витрати, що складаються з 3654 гривень судового збору, сплаченого позивачем при звернені з позовом до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 грошові кошти в сумі 771464,28 (сімсот сімдесят одну тисячу чотириста шістдесят чотири) гривні 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір в сумі - 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.