АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2029/16 Головуючий 1 інстанції
Справа № 643/7089/15-ц ОСОБА_1
Категорія : житлові Доповідач Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

ОСОБА_2.,

за участю секретарів: Прологаєвої А.Д., Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Турбоатом», третя особа: Житлово-комунальний відділ ВАТ «Турбоатом» про визнання дій незаконними,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року позивач звернувсь до суду з позовом, в якому просив визнати незаконними дії відповідача та зобовязати здійснити перерахунок розміру сплати за проживання в гуртожитку за адресою : м.Харків, вул. Маршала Батицького , 20А кімнат № 512, 513, з розрахунку користування ним двома кімнатами та санвузлом загальною площею 34, 2 кв.м. за період , починаючи з січня 2015 року та стягнути з відповідача на його користь судові витрати у справі.

Вказані вимоги обґрунтовував тим, що його мати - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, наказом № 360 від 15.04.1982 року була прийнята на роботу учнем пакувальником 1 розряду до Виробничого обєднання «Харківський турбінний завод» імені ОСОБА_5 ( на теперішній час ВАТ «Турбоатом» ). Вона пропрацювала на ВАТ «Турбоатом» безперервно понад 29 років, з яких понад 10 років - контролером 4 розряду на зварювально-обрубній дільниці зі шкідливими умовами праці.

Наказом № 345 від 16.09.2011 р. була звільнена з ВАТ «Турбоатом», у зв'язку з виходом на пенсію за віком.

У 2000 році підприємство виділило їй на сім'ю, яка складалася з двох членів сім'ї, дві житлові кімнати у житловому багатоповерховому будинку, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Маршала Батицького, 20-А, кімнату № 512- площею 11,6 кв. м, та кімнату № 513- площею 16.9 кв. м., який відповідно до довідок Житлово-комунального відділу ВАТ «Турбоатом» № 56 від 17.09.2014 р. та № 35 від 23.06.2014 р. зазначений як гуртожиток. Жила площа в гуртожитку надавалася на підставі спільного рішення адміністрації відповідача. На підставі вказаного рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація відповідача видала його матері ордер, за яким вони були зареєстровані.

У червні 2007 року, його мати, за власні кошти, з дозволу заступника генерального директора ВАТ «Турбоатом» ОСОБА_6 та погодженням з сусідами гуртожитку зробила перегородку для окремого санітарного вузла та ванної кімнати, у зв'язку з чим загальна площа двох кімнат з санвузлом збільшилася до 34.2 кв.м..

Позивач зазначає, що в зазначеному гуртожитку його мати була зареєстрована на законних підставах з 12.07.2000 року ,а він як член її сімї зареєстрований з 01.08.2001 року, вони проживали в зазначених кімнатах понад 14 років та 20.08.2014 року його мати померла.

Позивач також зазначає, що своєчасно сплачує всі комунальні послуги, не має заборгованості та іншого житла.

З листопада 2014 року, працівники відповідача не дають йому можливості користуватися жилим приміщенням в тому обсязі, який передбачено законом, створюють для нього нестерпні умови для подальшого проживання у гуртожитку. Декілька разів були спроби зі сторони працівників відповідача по залякуванню його та примушуванню звільнити одну з займаних ним кімнат № 512, з приводу чого він звертався із заявою до Прокуратури м. Харкова.

Позивач також зазначає, що 24.01.2015 року він звернувся до відповідача з заявою про надання йому документального обґрунтування підстав для звільнення кімнати № 512. Листом від 05.02.2015 р. № 46-129, відповідач повідомив його про винесення рішення засідання комісії по розподілу житлової площі кімнат в гуртожитках підприємства ВАТ «Турбоатом» (протокол № 4 від 24.11.2014 року), яким зобов'язав його звільнити жилу кімнату № 512 у гуртожитку, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Маршала Батицького, 20А, площею 11,6 кв. м., в строк до 31.12.2014 р.

Позивач також зазначає, що з вересня 2014 року особовий рахунок переоформлено на його ім'я , а з січня 2015 року відповідачем йому надано повідомлення на оплату житлової площі 19,8 кв.м. , тобто за користування кімнатою № 513 та санвузлом, чим спричинили йому перешкоди у користуванні кімнатою № 512.

Представник відповідача надав суду першої інстанції письмові заперечення та вказав, що позов не визнає. Не заперечував, що спірне житлове приміщення було надано матері позивача та позивачу, та вони ним користувалися і сплачували комунальні послуги. Однак, у звязку зі смертю ОСОБА_4 та відсутністю вільної житлової площі в гуртожитку, було винесено рішення про звільнення ОСОБА_3 кімнати № 512 житловою площею 11,6 кв. м., по теперішній час останній користується цією житловою кімнатою і перешкоди йому не чиняться ( а.с.36-38).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22 січня 2016 року у задоволенні вказаних позовних вимог позивачу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує тим, що не надаючи йому можливості оплачувати комунальні послуги за кімнату № 512 відповідач чинить йому перешкоди у користуванні вказаною кімнатою гуртожитку, а саме: унеможливлює здійсненню ним оплати за користування вказаною кімнатою. Несплата за користування даною кімнатою у майбутньому стане законною підставою для виселення із займаної житлової площі та позбавить права на користування нею, що є порушенням житлових прав, та може позбавити його в подальшому права на приватизацію.

В судовому засідання суду апеляційної інстанції представник позивача також звернулась з клопотанням про постановлення у справі окремої ухвали та іі надіслання відповідачу, завідуючому гуртожитку, архівному відділу Харківської міської ради, а також правоохоронним органам у звязку з невиконанням ухвал суду першої інстанції про витребування доказів.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача, посилаючись на законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. а апеляційну скаргу. без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача , його представника та представника відповідача , перевіривши матеріали справи доводи апеляційної скарги, та заперечень на апеляційну скаргу, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку , апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи позивачу в їх задоволенні, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх задоволення.

При цьому ,суду першої інстанції встановлено ,підтверджено наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, що ОСОБА_4 з 15.04.1982 року по 16.09.2011 року знаходилась з відповідачем у трудових правовідносинах. У зв»язку з чим у 2000 році виділив їй на сім»ю із двох чоловік вказані житлові кімнати у гуртожитку , де мати позивача постійно проживала до 20.08.2014 року (до смерті), а позивач проживає по теперішній час. Наказом № 360 від 15.04.1982 року була прийнята учнем пакувальником 1 розряду на роботу до ПО «Харківський турбінний завод» імені ОСОБА_5 (а.с. 13)

Наказом № 345 від 16.09.2011 р. остання звільнена з ВАТ «Турбоатом», у зв'язку з виходом на пенсію за віком (а.с. 9).

Судом першої інстанції також встановлено та підтверджено наявними у справі доказами , що рішенням комісії по розподілу житлової площі кімнат в гуртожитках підприємства (виписку з протоколу № 4 від 24.11.2014 року) розглянуто заяву ОСОБА_3 про закріплення за ним двох кімнат в гуртожитку підприємства та зобовязано ОСОБА_3 звільнити кімнату № 512 у гуртожитку, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Маршала Батицького, 20А, площею 11,6 кв. м. в строк до 31.12.2014 р. (а.с. 20).

Матеріали справи також свідчать про те, що вказане рішення позивачем оскаржувалось в судовому порядку та рішенням Московського районного суду м.Харкова від 07 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування вказаного рішення комісії про розподіл житлової площі задоволено та суд скасував вказане рішення комісії.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 березня 2016 року, вказане рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ВАТ «Турбоатом» про визнання незаконним та скасування рішення комісії про розподіл житлової площі ( а.с.155-159).

Матеріали справи також свідчать про те , що повідомлення на оплату площі 19.8 кв. м., тобто за користування кімнатою № 513 та санвузлом здійснюється з січня 2015 року, тобто після прийняття комісією по розподілу житлової площі кімнат в гуртожитках ПАТ «Турбоатом» чинного на цей час рішення від 24.11.2014 року про зобовязання ОСОБА_3 звільнити кімнату № 512 в гуртожитку , що розташований за зазначеною адресою (а.с.18-19).

Матеріали справи також свідчать про те, та сторонами вказана обставина не заперечується, що позивач не зважаючи на наявність вказаного рішення комісії продовжує користуватись кімнатами № 512 та 513 , розташованими за вказаною адресою та з вимогою, щодо виселення позивача з кімнати № 512 відповідач до суду не звертався.

При цьому, вказані обставини справи свідчать , що між сторонами фактично існує спір щодо права позивача на користування кімнатою № 512 в буд. 20-А по вул. Маршала Батицького , м. Харкові , однак з вимогою щодо визнання за ним права користування зазначеною кімнатою позивач до суду не звертався та такі вимоги в межах зазначеної справи судом першої інстанції не розглядались.

Відповідно ж до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, а також враховуючи наявність чинного на теперішній час зазначеного рішення комісії по розподілу житлової площі кімнат в гуртожитках ПАТ «Турбоатом» , саме у зв»язку з наявністю якого відповідачем не нараховується позивачу оплата комунальних послуг за користування ним кімнатою № 512 гуртожитку, а також враховуючи, що така несплата комунальних послуг не позбавляє його права користування зазначеною кімнатою, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови позивачу в задоволенні вказаних позовних вимог.

Вказані обставини справи також свідчать про безпідставність викладених позивачем в апеляційній скарзі доводів , які вказані висновки суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Судова колегія також не вбачає підстав, передбачений ч.1 ст. 211 ст. 320 ЦПК України для постановлення у справі окремої ухвали , про що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції заявляла клопотання представник позивача .

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315, 317, 319, 209, 218 ЦПК колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів. З дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя: І.Г. Гальянова

Судді : А.І. Колтунова

ОСОБА_2