РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого - судді Чередник В.Є.

при секретарі - Недосєкіній В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Восьма Харківська Державна нотаріальна контора про визнання недійсним відмови від спадщини, свідоцтва виданого на право власності в порядку спадкування частково недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа ПН ХМНО Селезньова В.Ф. про визнання недійсним відмови від спадщини, свідоцтва виданого на право власності в порядку спадкування частково недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що з 27 червня 2007 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Проживали вони вдвох постійно та були зареєстровані за адресою : АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла та після її смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги залишився позивач як чоловік та донька від першого шлюбу, ОСОБА_2, інших спадкоємців не має. У встановлений законом строк для прийняття спадщини, позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу до володіння спадщиною так як постійно проживав та був зареєстрований спільно з спадкодавцем. При оформленні права на спадщину, ОСОБА_2 умовила його зробити відмову від спадщини на її користь , пообіцяла ОСОБА_1 до смерті догляд, утримання та забезпечення житлом саме в цій квартирі. В результаті впливу тяжких обставин в яких останній опинився, а саме що він є інвалідом другої групи , залишився одиноким після смерті дружини у безпорадному стані, позивач був вимушений на вкрай невигідних для себе умовах відмовитися від спадщини, а відповідач свідомо використала такий його стан для вчинення правочину в своїх інтересах. Після відмови від спадщини на користь відповідача та одержання нею свідоцтва про право на спадщину тобто на квартиру в якій залишився проживати позивач, відповідач почала виживати його з квартири, .наполягати щоб він виселився з цієї квартири, що свідчить про те що в її діях є наявність умислу щодо яких вона ввела ОСОБА_1 в оману і заволоділа часткою спадщини яка повинна належати йому по закону . Наведені обставини змусили позивача звертатися до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва яке видане нотаріальною конторою на ту частку квартири,яка належала йому в порядку спадкування після смерті дружини, та визнання недійсним його відмови від спадщини на користь відповідача.

В судове засідання позивач та його представник- адвокат Мелконян Л.Г. з'явились, підтримали заявлені позовні вимоги, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача за довіреністю - ОСОБА_7, в судове засідання з'явився, проти задоволення заявлених вимог заперечував з тих підстав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, мати ОСОБА_2, відповідача у справі.

Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Селезньовою В.Ф. було відкрито спадкову справу до майна померлої, ОСОБА_5.

Спадкоємцями першої черги, на момент відкриття спадщини, були позивач, ОСОБА_1, чоловік спадкодавця, та відповідач у справі.

Спадщина складалась з однокімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 16,6 кв.м., загальною площею 32,0 кв.м..

В передбачений законодавством строк відповідач звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Селезньової В.Ф. с заявою про прийняття спадщини.

Одночасно з відповідачем по справі у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Селезньової В.Ф. позивачем було подано заяву про відмову від права на спадщину за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_5.

В подальшому, 06 березня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Селезньової В.Ф. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НАМ № 488219, що складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, наявність в матеріалах спадкової справи заяви позивача про відмову від спадщини, що не заперечує і сам позивач, надало можливість відповідачу на законних підставах отримати спадщину. У зв 'язку з чим відсутні підстави для задоволення вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво видається згідно із вимогами Інструкції про вчинення нотаріальних дій. Лише порушення вимог цієї Інструкції є підставою для скасування свідоцтва. Позивач, посилаючись на вимоги статті 230 Цивільного кодексу України, вважає, що відмову від прийняття спадщини він вчинив під впливом омани, так як від спадщини він відмовився у зв'язку із тим, що відповідач пообіцяла позивачу догляд до смерті, утримання та забезпечення житлом. Але свої обіцянки не виконала, ввела позивача в оману, скористалась безпорадним станом позивача. Однак,позивач не надав суду доказів, які б підтверджували обставини, на які посилається останній як на підставу задоволення його позовних вимог.

Третя особа - ПН ХМНО Селезньова В.Ф. в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку,шляхом направлення поштової кореспонденції, завідувачем Восьмої Харківської державної нотаріальної контори надано заяву про розгляд справи у відсутність представника нотаріальної контори, а тому, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Суд, вислухавши доводи сторін та їх представників, свідка ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_5 було укладено шлюб 22 червня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 327 від 22.06.2007 р.(а.с. 12)

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що 13.08.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 11455.

Позивач разом з померлою ОСОБА_5 постійно проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» від 22.08.2014 року, ОСОБА_1 зареєстрований за вищезазначеною адресою, ОСОБА_5, померлу ІНФОРМАЦІЯ_2 , знято з реєстрації 20.08.2014 року.(а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 31.01.2000 року НОМЕР_1, квартира АДРЕСА_1, загальною площею 32,0 кв.м. належить на праві приватної власності ОСОБА_5.(а.с. 61)

Також встановлено, що ОСОБА_2, відповідач по справі є донькою померлої ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина та приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Селезньовою В.Ф. було відкрито спадкову справу № 10/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.(а.с. 55)

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги, на момент відкриття спадщини, були позивач, ОСОБА_1, чоловік спадкодавця, та відповідач у справі- ОСОБА_2.

Спадщина складалась з однокімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 16,6 кв.м., загальною площею 32,0 кв.м..

22 серпня 2014 року до приватного нотаріуса ХМНО Селезньової В.Ф. звернулась ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини , яка зареєстрована в книзі обліку спадкових справ № 28 22.08.2014 року(а.с. 57)

Крім того, суд звертає увагу, що в матеріалах спадкової справи № 10/2014 міститься заява ОСОБА_1 про відмову від спадщини, яка відкрилась після смерті його дружини ОСОБА_5,померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, яка датована 22 липня 2014 року, при цьому зареєстрована до книги обліку спадкових справ за № 27 - 22 серпня 2014 року.(а.с. 56)

06 березня 2015 року до приватного нотаріуса ХМНО Селезньової В.Ф. звернулась ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину , яка зареєстрована в книзі обліку спадкових справ № 07 06.03.2015 року. (а.с. 62)

06 березня 2015 року приватним нотаріусом ХМНО Селезньовою В.Ф. видане свідоцтво про право на спадщину, яка складається з: однокімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 16,0 кв.м., загальною площею- 32,0 кв.м., яке зареєстровано в реєстрі за № 267. (а.с. 45)

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, виданої ОСОБА_1 начальником КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_10 15.02.2016 року, ОСОБА_1 постійно мешкає та зареєстрований у АДРЕСА_1, яка складається з 1-ї кімнати жилою площею 16.60/32.00, особовий рахунок відкрито на ім'я ОСОБА_2, квартира приватизована( свідоцтво про спадкування № 267 від 06.03.2015 року).

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, позивач ОСОБА_1 мешкав разом з ОСОБА_5 тривалий час в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1. Після смерті дружини- ОСОБА_5, її донька ОСОБА_2, шляхом введення в оману ОСОБА_1, вмовила останнього відмовитись від своєї частки квартири на її користь, завіривши його в тому, що вона буде йому допомогати та доглядати за ним, а після підписання ОСОБА_1 відмови від спадщини стала вимагати , щоб він звільнив квартиру. Іншого житла, зі слів свідка, ОСОБА_1 не має.

Згідно наявній в матеріалах справи медичній документації, ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи безстроково, до протипоказань та застережень віднесені тяжких фізичний труд, перебуває на обліку у лікаря невропатолога у зв'язку із тяжким захворюванням нервової системи, перенесеним ОПМК (Острим порушенням мозкового кровообігу, інсульт) (а.с. 6-8)

Крім того, в матеріалах справи міститься акт, складений та підписаний сусідами позивача та відповідача, мешканцями буд. АДРЕСА_1: ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, відповідно до якого ОСОБА_1 вселився до квартири АДРЕСА_1, в якості члена сім'ї ОСОБА_5 в 1995 році. Мешкали вони однією родиною, як подружжя з усіма правами та обов'язками, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. 22.06.2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_13 зареєстрували свій шлюб, після чого жили разом по день смерті ОСОБА_5, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_1 продовжує мешкати у вказаній квартирі, виконує всі обов'язки по сплаті комунальних послуг. Іншого житла,як на праві власності, так і на праві оренди, з його слів, у нього немає. ОСОБА_1 неодноразово скаржився на те, що ОСОБА_2 вимагає, щоб він звільнив квартиру.(а.с.80)

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців)

Відповідно до ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно до ч.2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно до вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкодавець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.ст.1273 та 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229 - 231 і 233 цього Кодексу.

За приписами статті 216 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені статтею 216 цього Кодексу, тобто недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Частиною 1 статті 229 ЦК України встановлено, що Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

У відповідності до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з копії спадкової справи позивач відмовився від спадщини на користь відповідача у справі, однак заява про відмову про прийняття спадщини датована 22.07.2014 р., тоді як ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і спадщина станом на 22.07.2014 р. ще не була відкрита, що підтверджується матеріалами спадкової справи.(а.с. 56)

Суд, приходить до висновку, що вчинений позивачем односторонній правочин має бути визнаним недійсним, оскільки позивач дійсно помилявся щодо істотних обставин справи.

Вивчивши докази наявні у справі, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 від 22.07.2014 року про відмову від спадщини не відповідала його волі, складена з порушенням норм діючого законодавства, а тому її необхідно визнати недійсною, а свідоцтво про право на спадщину від 06.03.2015 року видане ПН ХМНО Селезньовою В.Ф. на імя ОСОБА_2 на АДРЕСА_1, визнати недійсним .

Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України ст.ст. 524, 529, 534, 535, 549 , 1216, 1218, 1220, 1233, 1268, 1270,1275 ЦК України, суд ,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсною відмову від прийняття ОСОБА_1 спадщини,яка відкрилася після смерті його дружини ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та складалась з однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 32,0 кв.м..

Визнати недійсним свідоцтво видане ОСОБА_2 про право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом в 1/2 частині квартири АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_4, видане Восьмою Харківською Державною нотаріальною конторою.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті дружини ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -