Провадження №2/761/869/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи : Київська міська рада, ОСОБА_3 про знесення самочинного об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з такою забудовою, -

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), треті особи : Київська міська рада, ОСОБА_3 про знесення самочинного об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з такою забудовою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником 1/6 частини домоволодіння по АДРЕСА_2, що належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2, домоволодіння складається з двох житлових будинків: під літерою «А» - житловою площею 53,2 кв.м., під літерою «Б» - загальною площею 90,9 кв.м. та службових приміщень. Впродовж 29 років позивач користується квартирою № 1Б, що знаходиться в будинку під літерою «Б». Співвласником даного домоволодіння є відповідач, який на підставі договору дарування від 22.08.2013 року отримав від ОСОБА_4 (дружини) право власності на частину домоволодіння, яка в свою чергу отримала право власності частини домоволодіння від свого батька ОСОБА_5 на підставі договору дарування частини жилого будинку від 01 лютого 1999 року. Відповідно до рішення Шевченківської районної ради про затвердження актів обстеження технічного стану будинку АДРЕСА_2, встановлено, що домоволодіння є непридатним для проживання та загрожує обвалом. Сім`ї відповідача було надано інше житло, а дана зруйнована частина домоволодіння перейшла на баланс до Шевченківської районної державної адміністрації. Дружина відповідача не мала права дарувати відповідачу зруйновану будівлю, так як такого будинку не було. Протягом 2014 року відповідач зруйнував залишки старого фундаменту та звільнив від будівельного сміття землю на місці колишньої квартири №1-Б та почав самочинне будівництво. Відповідачем не було отримано згоду від всіх співвласників домоволодіння, в тому числі не отримано дозволу від Київської міської ради, якій також належить право спільної часткової власності на домоволодіння, а також право власності на земельну ділянку за вказаною адресою. Підготовчі та будівельні роботи на території домоволодіння здійснювались відповідачем без дотримання відповідних дозволів та не маючи для цього правових підстав. Вищевикладене свідчить, що споруда збудована відповідачем є самочинним будівництвом. Своїми діями відповідач порушив права позивача, як землекористувача, оскільки на власний розсуд розпорядився земельною ділянкою, що знаходиться в спільному користуванні. В результаті самочинного будівництва - зменшилась площа спільного майна, зменшилась площа якою може користуватися кожен із співвласників, а також зменшилась вартість майна кожного з співвласників.

Тому позивач просив суд визнати об`єкт нерухомого майна будівництво якого здійснюється ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 - самочинним будівництвом; зобов`язати ОСОБА_2 знести споруджений ним об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 та стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Київської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На адресу суду надіслав пояснення, де зазначено, що підтримує заявлені позовні вимоги та просив розглядати справу за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши надані по справі докази, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Рішенням Шевченківської районної ради від 30.03.1991 року було затверджено акти комісії про визнання кв. АДРЕСА_2 та буд. АДРЕСА_3 загрожуючими обвалом (а.с.5).

Відповідно до Витягу з Розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації від 19 лютого 1998 року №227, ОСОБА_5 мешкає сім`єю 3 особи: він, дружина, дочка 1978 р.н., по АДРЕСА_2, де на правах особистої власності займає дві кімнати площею 39,5 кв.м., 3/10 частини будинку. Будинок не придатний для житла, знаходиться у зсувонебезпечній зоні і згідно з актом обстеження від 14.10.1996 року може статися обвал. Головне управління житлового забезпечення актом № 657 від 05.11.1997 року в рахунок 10% відрахувань для відселення сім`ї ОСОБА_5 передало 3-кімнатну квартиру № 501 площею 41,76/78,69 кв.м. по АДРЕСА_1. ОСОБА_5 передав свою частину домоволодіння у державний житловий фонд, розпорядження райдержадміністрації № 1475 від 11.12.1997 року (а.с.13).

Як вбачається з матеріалів справи, Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією 12 березня 1998 року було видано Ордер на жиле приміщення № 007679 серія Б, який виданий ОСОБА_5 з сім`єю з 3 осіб на право зайняття жилого приміщення жилою площею 41,67 кв.м., яке складається з 3 кімнат в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1, який виданий на підставі Розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації від 19.02.1998 року № 227. Склад сім`ї: ОСОБА_5, ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_7 - дочка (а.с.12).

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_5 (Даруватель) та ОСОБА_7 (Обдарована) 01 лютого 1999 року було укладено Договір дарування частини жилого будинку, відповідно до умов якого, даруватель подарувала, а обдарована прийняли у дар 3/10 частини будинковолодіння АДРЕСА_2. Домоволодіння складається з двох жилих будинків: під літерою «А» - дерев`яний, обкладений цеглою, жилою площею - 53,2 кв.м.; під літерою «Б» - дерев`яного, обкладеного цеглою, розташованих на земельній ділянці розміром 1503 кв.м., загальною площею - 90,9 кв.м. та слідуючими службовими приміщеннями: гаражі - під літерами «В», «К», «Л», вбиральні під літерами «Г», «З», сарай під літерою «М», душева - під літерою «Ж», споруди. 3/10 частини домоволодіння, що дарується, належить дарувателю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою 05 липня 1979 року за №5Дн-6414, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 05 жовтня 1979 року за №9256 (а.с.9).

22 серпня 2013 року між ОСОБА_7 (Дарувальник) та ОСОБА_2 (Обдарований) було укладено Договір дарування, відповідно до умов якого, дарувальник передав безоплатно у власність, а обдарований прийняв у дар 3/10 частки домоволодіння АДРЕСА_2. Право власності на земельну ділянку, площею 1407,02 кв.м., номер НОМЕР_1, на якій розташоване домоволодіння, не оформлено у встановленому законодавством України порядку. Домоволодіння, 3/10 частки якого даруються, складається з двох жилих будинків: під літерою «А» - дерев`яний, обкладений цеглою, жилою площею - 53,2 кв.м.; під літерою «Б» - дерев`яного, обкладеного цеглою, розташованих на земельній ділянці розміром 1503 кв.м., загальною площею - 90,9 кв.м. та слідуючими службовими приміщеннями: гаражі - під літерами «В», «К», «Л», вбиральні під літерами «Г», «З», сарай під літерою «М», душева - під літерою «Ж», споруди (а.с.10). Як вбачається, даний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Поповченко Ю.В..

За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність (ч. 1 ст. 717 ЦК України).

Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч. 2 ст. 719 ЦК України).

Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття (ч. 1 ст. 722 ЦК України).

Отже, судом встановлено, що відповідач є власником 3/10 частки домоволодіння АДРЕСА_2.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до правил користування житловими приміщеннями, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власники приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають в будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність»).

Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється. За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається (ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд (ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій»).

Для визнання будівництва самочинним воно має бути пов'язане з об'єктом нерухомості й порушувати одне з положень ст. 376 ЦК України.

Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ч. 1 ст. 376 ЦК України).

Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом (ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій»).

Як вбачається з матеріалів справи, Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві 19.08.2015 року за № КВ71 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція частини приміщень житлового будинку (літ. Б) по АДРЕСА_2» (а.с.47).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 58 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Даючи юридичну оцінку наданим поясненням та доказам по справі, враховуючи те, що відповідач є власником 3/10 частки домоволодіння АДРЕСА_2 та наявність дозволу на виконання будівельних робіт, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Куруючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 212-218, 294 ЦПК України; ст.ст. 316, 319, 376, 717, 719 ЦК України, Законом України «Про архітектурну діяльність», Законом України «Про планування і забудову територій», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи : Київська міська рада, ОСОБА_3 про знесення самочинного об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з такою забудовою - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя