Справа № 438/649/14 Головуючий у 1 інстанції: Посисень Л.М.
Провадження № 22-ц/783/2090/16 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів - Монастирецького Д.І., Павлишина О.Ф.

секретаря Бохонко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 21 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, Східницької селищної ради Львівської області, з участю третьої особи на стороні відповідача Управління Держземагенства в Дрогобицькому районі Львівської області, про усунення перешкод в користуванні та встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

встановила:

В травні 2014 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5звернулися в суд з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, Східницької селищної ради Львівської ради, з участю третьої особи на стороні відповідача Управління Держземагенства в Дрогобицькому районі Львівської області, про усунення перешкод в користуванні та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Вимоги обґрунтовували тим, що ОСОБА_2 є власником квартири № 3 в будинку АДРЕСА_1. Квартира № 1 в цьому будинку належить на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а квартира № 2 належить на праві власності відповідачам ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Оскільки позивачам, як співвласникам будинку АДРЕСА_1, не вдалося вирішити питання спільного користування прибудинковою територією з відповідачами ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які без їх згоди проводять будівельні роботи на прибудинковій території біля спільного будинку, що унеможливлює для позивачів користування більш як половиною прибудинкової території, тому виник спір, а відтак необхідність встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, яка є біля будинку.

Згідно із проектом розподілу користування земельною ділянкою, розробленим відповідною ліцензійною організацією та запропонованої експертом схеми розподілу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, права відповідачів не порушуються, оскільки вони отримують у користування земельну ділянку, площа якої є дещо більшою, ніж їх частка у праві власності на будинок.

З врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просили зобов»язати відповідачів не чинити їм перешкод в користуванні земельною ділянкою, яка є прибудинковою територією будинку АДРЕСА_1 (загальна площа прибудинкової території 1888 кв.м., вказана земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади смт. Східниця, кадастровий номер - відсутній) та привести вказану земельну ділянку, яка є прибудинковою територією будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану шляхом знесення самовільно (без згоди позивачів) встановленої загорожі, демонтажу проходу, сходів та проїзду, шляхом прибирання із вказаної земельної ділянки будівельних матеріалів, належних відповідачам;

Визначити порядок користування земельною ділянкою прибудинкової території за адресою: Львівська область, АДРЕСА_1 у відповідності до проекту розподілу, враховуючи частки співвласників у праві власності на будинок, а саме:

- Ділянку № 1, площею 0.0480 га (відповідно до Проекту розподілу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1), яка має межі позначені буквами «І-Д-Е-Є-Й-Ї-І», - для користування ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що становить 33,33% від земельної ділянки, яка розподіляється між співвласниками;

- Ділянку № 2, площею 0,0480 га (відповідно до Проекту розподілу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1), яка має межі позначені буквами «В-Г-Д-І-И-В», - для користування ОСОБА_7, ОСОБА_8, що становить 33,33% від земельної ділянки, яка розподіляється між співвласниками;

- Ділянку № 3, площею 0,0480 га (відповідно до Проекту розподілу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1), яка має межі позначені буквами «А-Б-В-И-З-А», - для користування ОСОБА_2, що становить 33,33% від земельної ділянки, яка розподіляється між співвласниками;

- Ділянку № 4, площею 0,0448 га (відповідно до Проекту розподілу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1), яка має межі позначені буквами «З-И-І-Ї-Й-Є-Ж-З»,- у спільне користування усіх співвласників будинку (т. 1 а.с. 2-5, 83-85, 112-114, 172-181).

Оскаржуваним рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 21 грудня 2015 року в позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, Східницької селищної ради Львівської ради, з участю третьої особи на стороні відповідача Управління Держземагенства в Дрогобицькому районі Львівської області, про усунення перешкод в користуванні та встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

Захід забезпечення позову - заборону громадянці ОСОБА_8 вчиняти будівельні роботи, які виконуються нею на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 (площа земельної ділянки 2 132 кв.м., вказана земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади смт.Східниця, кадастровий номер відсутній), згідно ухвали Бориславського міського суду Львівської області від 20 жовтня 2014 року скасовано.

Рішення суду оскаржив представник позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6, вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим.

В апеляційній скарзі зазначає, що більше половини оскаржуваного рішення є перепис позовної заяви, а в мотивувальній частині рішення не наведено жодних аргументів відповідної позиції суду.

Стверджує, що встановленими є факти про те, що відповідачі здійснюють на спірній земельній ділянці будівельні роботи без згоди на те позивачів, відгородили значну частину земельної ділянки для власних потреб, згода між сторонами щодо користування земельною ділянкою відсутня. Доказами протиправних дій відповідачів є фотографії прибудинкової території будинку АДРЕСА_1, з яких вбачається, що останніми умисно чиняться перешкоди в користуванні прибудинковою територією вказаного будинку.

Поза увагою суду залишилась правова позиція Верховного Суду України щодо прибудинкової території та обмеження доступу до квартири, обмеження права на користування прибудинковою територією, оскільки відповідачі вчиняють саме такі дії, які спрямовані на унеможливлення під»їзду транспортних засобів позивачів до належної їм частини будинку.

Зазначає, що з урахуванням ідеальних часток співвласників у спірному будинковолодінні, запропонована експертом схема розподілу земельної ділянки відповідає часткам у праві власності та не порушує прав відповідачів.

Просить рішення Бориславського міського суду Львівської області від 21 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Судові витрати покласти на відповідачів.

Учасники розгляду справи, позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_6, а також відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8, представник відповідача Східницької селищної ради Львівської області та представник третьої особи Управління Держземагенства в Дрогобицькому районі Львівської області, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їй поштових відправлень (т. 2 а.с. 46-54), в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить висновку про необхідність частково задоволення скарги виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того, що позивачі не представили суду жодних належних та допустимих доказів про зменшення загальної площі прибудинкової земельної ділянки по АДРЕСА_1 з 2132 кв.м. до 1888 кв.м., а також не надано доказів того, що відповідачами чиняться будь-які перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка є спірною прибудинковою територією.

Враховуючи наведені вимоги закону та матеріали справи колегія суддів приходить переконання, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає наведеним вище вимогам закону та матеріалам справи.

Розглядаючи даний спір та перевіряючи законність оскаржуваного рішення згідно вимог ЦПК України, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, і одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, ЗК України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Частиною 4 ст. 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону (ст. 41).

Згідно із ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5та відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8проживають у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1.

За будинком АДРЕСА_1, на підставі рішення виконкому Східницької селищної ради № 49 від 16.09.1977 року, згідно фактичного обміру з відповідною конфігурацією, закріплено прибудинкову територію розміром 2132 кв.м., власником якої є територіальна громада Східницької селищної ради Львівської області (а.с. 18, рішення у справі 2-77/2011 р.).

Вказаний будинок складається із трьох квартир та перебуває на балансі КП «Господарник» (т. 1 а.с. 148).

Квартира № 1, що у будинку АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_9., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 184).

Власниками квартири № 2, що у будинку АДРЕСА_1 є відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Власником квартири № 3 у будинку АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_2 набула право власності на квартиру № 3 в будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13.01.2001 року, а саме до 1 січня 2002 р., а тому разом з правом власності на будинок до неї перейшло і право користування спірною земельною ділянкою, на якій розташовано будинок (т. 1 а.с. 6).

Попереднім власником квартири № 3 будинку АДРЕСА_1, була ОСОБА_10, яка приватизувала квартиру згідно із ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду (рішення виконкому Бориславської міської ради народних депутатів від 04.02.1998 року).

В свою чергу, попередні власники квартири № 2 у вказаному будинку ОСОБА_11. та ОСОБА_12 також приватизувала квартиру згідно із ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду (рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради народних депутатів № 5705 від 07.03.1997 року (справа № 2-77/11, т. 2 а.с. 94-95).

В силу приписів ст. 30 ЗК України в ред. 1990 року, при переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників.

В свою чергу, відповідно до п. 7 Перехідних положень ЗК України в ред. 2001 року громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Таким чином, після приватизації квартир № 2 та № 3 у будинку АДРЕСА_1, до власника квартир № 3 ОСОБА_10. (а в подальшому до покупця ОСОБА_2.) та власників квартири № 2 ОСОБА_11. та ОСОБА_12 (а в подальшому їх спадкоємців ОСОБА_7 та ОСОБА_13 (ОСОБА_8.) перейшло право користування земельною ділянкою, закріпленою за цим будинком.

В свою чергу, позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 набули у власність квартиру № 1 в будинку АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності серія та номер НОМЕР_1, виданого 20.05.2014 року Східницькою селищною радою, відтак в силу приписів с. 120 ЗК України, до вказаних осіб перейшло право користування земельною ділянкою, закріпленою за вказаним будинковолодінням.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

В свою чергу, згідно із ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

В судовому засіданні встановлено, що будівельні роботи, що проводяться відповідачами на прибудинковій території біля будинку, унеможливлюють для позивачів користування більш як половиною прибудинкової території.

Зокрема, доказами протиправних дій відповідачів, які полягають у створенні перешкод у користуванні земельною ділянкою, її засмічення є долучені позивачами фотографії прибудинкової території будинку АДРЕСА_1, які свідчать про встановлення бетонних сходів; влаштування доріжки під будинок із бруківки; встановлення будівельного дерев»яного паркана; на куті дерев»яного паркану влаштовано склад залишків будівельних матеріалів: землі, цегли та каміння; встановлено малу бетономішалку, а також склад каміння (т. 1 а.с. 68-73).

Відповідно до ст. 152 ЗК України (в ред. 2001 року) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов"язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

На переконання колегії суддів, зазначених доказів достатньо для висновку, що землекористувачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 порушують права користування прибудинковою територією позивачів, у тому числі права власності на належні їм житлові приміщення, що включає й право користування ними, зокрема, забезпечення належного підходу, під»їзду транспорту до цих приміщень, а відтак позовна вимога про зобов»язання відповідачів не чинити позивачам перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка є прибудинковою територією будинку АДРЕСА_1 та приведення такої до попереднього стану шляхом знесення самовільно (без згоди позивачів) встановленої загорожі, демонтажу сходів з проїзду, шляхом прибирання із вказаної земельної ділянки будівельних матеріалів, належних відповідачам, підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги про визначення порядку користування земельною ділянкою прибудинкової території за адресою: Львівська обл., АДРЕСА_1 згідно проекту розподілу, враховуючи частки співвласників у праві власності на будинок, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до рішення виконкому Східницької селищної ради депутатів трудящих № 49 від 16.09.1977 року, за будинком АДРЕСА_1, згідно фактичного обміру з відповідною конфігурацією, закріплено прибудинкову територію розміром 2132 кв.м.

Натомість, згідно із проектом розподілу користування земельною ділянкою, розробленого ФОП ОСОБА_14., загальний розмір земельної ділянки (прибудинкової території) за адресою АДРЕСА_1 становить 1888 м 2, відтак запропоновано схему розподілу відповідно до визначеної площі.

Як в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в апеляційному суді позивачі не надали доказів про те, чи вирішувалося питання про перехід права власності чи вилучення земельної ділянки в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Крім цього, відповідно до ст. 42 ЗК України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Оскільки позивачами не надано доказів того, що земельна ділянка, на якій розташований будинок по АДРЕСА_1, передавалася у власність або в постійне користування співвласникам даного багатоквартирного будинку, відтак, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовної вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою прибудинкової території за адресою: Львівська обл., АДРЕСА_1 згідно проекту розподілу, складеного ФОП ОСОБА_14.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314 ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 21 грудня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, Східницької селищної ради Львівської ради, з участю третьої особи на стороні відповідача Управління Держземагенства в Дрогобицькому районі Львівської області, про усунення перешкод в користуванні задовольнити.

Зобов»язати відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8не чинити позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5перешкод в користуванні земельною ділянкою, яка є прибудинковою територією будинку АДРЕСА_1 та привести вказану земельну ділянку до попереднього стану шляхом знесення самовільно встановленої загорожі, демонтажу сходів з проїзду, прибирання із вказаної земельної ділянки будівельних матеріалів.

Врешті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_7, ОСОБА_8на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 133,98 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Д.І. Монастирецький

О.Ф. Павлишин