УХВАЛА

іменем україни

30 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до управління освіти, молоді та спорту Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою управління освіти Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 15 жовтня

2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з лютого 2013 року вона працювала на посаді спеціаліста по харчуванню господарської групи управління освіти, молоді та спорту Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області.

Наказом відповідача від 19 травня 2015 року № 211-к її було звільнено за

п. 1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штату працівників).

Вважала, що її звільнення проведено у порушення вимог трудового законодавства неуповноваженою особою, за відсутності згоди профспілкового комітету первинної профспілкової організації та без урахування вимог ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України про переважне право на залишення на роботі.

Ураховуючи наведене, позивачка просила скасувати наказ відповідача щодо скорочення її посади як такий, що видано неуповноваженою особою, поновити її на роботі, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 7 вересня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_4 задоволено. Поновлено ОСОБА_3 на посаді спеціаліста по харчуванню господарської групи управління освіти, молоді та спорту Хотинської районної державної адміністрації Хмельницької області. Стягнуто з управління освіти, молоді та спорту Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 травня 2015 року по 15 жовтня 2015 року у розмірі 4 831 грн 43 коп. У решті рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі управління освіти Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині задоволених вимог та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому у касаційному порядку не переглядаються (ч. 2 ст. 335 ЦПК України).

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що звільнення позивачки відбулося без порушенням трудового законодавства, вимог ст. ст. 40, 49-2 КЗпП України. При цьому послався на те, що у відповідача мали зміни в організації виробництва і праці, що супроводжувалось скороченням штатної посади позивача, остання була попереджена про наступне звільнення за два місяці й від запропонованих їй вакантних посад відмовилась.

Скасовуючи рішення районного суду в частині незадоволених вимог та ухвалюючи рішення про поновлення позивачки на роботі й стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд виходив із того, що районний суд не дав належної оцінки тій обставині, що за наявності вакантної посади - інженера по обслуговуванню комп'ютерного обладнання господарської групи, позивачці вона не була запропонована, а прийнято ОСОБА_6, яка працювала у Хотинському територіальному центрі соціального обслуговування.

Проте повністю погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 з лютого 2013 року працювала на посаді спеціаліста по харчуванню господарської групи управління освіти, молоді та спорту Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області.

Наказом від 19 травня 2015 року № 211-к ОСОБА_3 було звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штату працівників).

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачеві також лежить процесуальний обов'язок доказування своїх доводів і заперечень.

Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 40 КЗпП України звільнення у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно зі ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз'яснено, що, розглядаючи трудові спори, пов'язані із звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Обґрунтовуючи заперечення проти апеляційної скарги, управління освіти Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області посилалось на те, що позивачка не мала достатньої кваліфікації обіймати посаду інженера по обслуговуванню комп'ютерного обладнання господарської групи в їх управлінні, відповідно до вимог посадової інструкції цю посаду може займати особа, яка має вищу професійну або середню-спеціальну освіту за кваліфікацією технік-програміст або інженер комп'ютерних технологій та досвід роботи в автоматизованих інформаційних системах та веб-програмуванні, стаж роботи не менше двох років, знання операційних систем та програм для розробки та адміністрування сайтів.

У порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України апеляційний суд на зазначені положення закону уваги не звернув; доводів сторін як на підтвердження, так і на заперечення позову належним чином не перевірив, у рішенні не навів мотивів їх відхилення.

При цьому, формально пославшись на те, що позивачці не була запропонована посада інженера по обслуговуванню комп'ютерного обладнання господарської групи в їх управлінні, не перевірив доводів відповідача про те, чи може позивачка виконувати роботу на цій посаді та чи відповідає остання вимогам посадової інструкції щодо цієї посади за спеціальністю та кваліфікацією.

Отже, висновки апеляційного суду про порушення відповідачем вимог трудового законодавства при звільненні позивачки є передчасними і ґрунтується на припущеннях, що заборонено ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Ураховуючи, що фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановлені, рішення апеляційного суду в частині задоволених вимогпро поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління освіти Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до управління освіти, молоді та спорту Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик