Справа № 523/4789/16-ц
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2016 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Пепеляшков О.С., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання членом сімї наймача та визнання наймачем жилого приміщення -

встановив:

З позовною заявою до суду звернувся ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради з вимогами про визнання членом сімї наймача та визнання наймачем жилого приміщення.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України до позову має додаватися документ, що підтверджує сплату судового збору.

Проте подана позовна заява викладеним вимогам не відповідає.

За положеннями п.1 ч.1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Відповідно ст.1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону, судовий збір справляється у розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною першою ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», з 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата встановлена у місячному розмірі 1 378 гривень 00 коп.

Згідно до п.1.2) ч.2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Та у разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону.

Проте до позову не додано жодного документу, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач звернувся до суду із заявою про звільнення його від сплати судового збору в повному обсязі, посилаючись на відсутність коштів, проте жодного доказу вказаної обставини не зазначає.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у звязку з відсутністю для цього будь-яких підстав.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог викладених у ст.119 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 80, 119, 121, 293 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання членом сімї наймача та визнання наймачем жилого приміщення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує пяти днів з дня отримання даної ухвали.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк не виконає зазначені вимоги, позовна заява вважатись неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала суду в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: