АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1594/16 Справа № 180/2127/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Хомченко С. І. Доповідач - Козлов С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Тамакулової В.О.,

за участю секретаря: Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року позивачка звернулася до суду з таким позовом, посилаючись на те, що у березні 2007 року вона познайомилася з ОСОБА_4, з яким з червня 2007 року вони проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в будинку АДРЕСА_1, мали спільний бюджет та вели спільне господарство, при цьому ОСОБА_4 перебував з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26.12.2007 року було розірвано і 12 лютого 2008 року ОСОБА_4 отримав свідоцтво про розірвання того шлюбу, після чого 10 січня 2012 року вона з ним зареєструвала шлюб. За життя ОСОБА_4 за договором міни від 06 червня 1984 року набув у власність 12/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та за договором дарування від 16 вересня 2003 року - 13/25 частин цього житлового будинку, в якому вони разом з ним під час сумісного проживання зробили ремонт, витративши 57047,79 грн., а ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, у зв'язку з чим відкрилася спадщина на вказаний будинок і вона з відповідачем є спадкоємцями першої черги за законом, що фактично прийняли спадщину, оскільки у шестимісячний строк звернулися з заявою до нотаріальної контори в м. Марганці про відкриття спадщини. З таких підстав позивачка просила суд встановити факт проживання її з ОСОБА_4 однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з 01 січня 2008 року по 10 січня 2012 року і стягнути з відповідача 28523,90 грн. вартості 1/2 частини будівельних матеріалів, даху, металопластикових вікон, міжкімнатних та вхідних дверей, сантехніки, керамічної плитки, водоводу, душової кабінки, водонагріваючого баку, намощення, альтанки та виконаної роботи, які належать їй.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року встановлений факт проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в період часу з 01 січня 2008 року по 10 січня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 26362,50 грн. в рахунок відшкодування вартості 1/2 частини вартості будівельних матеріалів, металопластикових вікон, даху, міжкімнатних та вхідних дверей, сантехніки, керамічної плитки, водоводу, душової кабінки, водонагріваючого баку, намощення, альтанки та виконаної роботи, затрачених на капітальний ремонт будинку АДРЕСА_1 а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 286 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, уточнюючи її в судовому засіданні апеляційного суду, просить скасувати рішення суду в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_3 26362,50 грн. та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні таких позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, обговорившидоводи скарги колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, а рішення суду - частковому скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду, який належним чином не з'ясував характер і суть заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються; не зазначив, чи мали місце обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги; не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам.

Стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 26362,50 грн. в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості будівельних матеріалів, металопластикових вікон, даху, міжкімнатних та вхідних дверей, сантехніки, керамічної плитки, водоводу, душової кабінки, водонагріваючого баку, намощення, альтанки та виконаної роботи, затрачених на капітальний ремонт будинку АДРЕСА_1 суд виходив з того, що ОСОБА_2 повинен сплатити позивачці таку суму з урахуванням вартості спадкового майна на підставі ст. 1282 ЦК України.

З таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою поширюються положення глави 8 СК України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Як вбачається з матеріалів справи, з червня 2007 року ОСОБА_3 проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4, який за договором міни від 06 червня 1984 року та за договором дарування від 16 вересня 2003 року мав у власності житловий будинок АДРЕСА_1 де за час їх спільного проживання було зроблено капітальний ремонт, замінені старі вікна на металопластикові, міжкімнатні та вхідні двері, сантехніка і водогін, перекритий шифером дах, зроблено замощення у дворі, побудовано альтанку, добудовано сарай, на що за платіжними документами було витрачено 52725 грн..

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26.12.2007 року було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, після чого 12 лютого 2008 року ОСОБА_4 отримав свідоцтво про розірвання цього шлюбу і 10 січня 2012 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер і на вказаний будинок відкрилася спадщина, яку прийняли сторони, звернувшися у шестимісячний строк з відповідною заявою до приватного нотаріауса Марганецького міського нотаріального округу.

За висновком оцінювача станом на 19.08.2014 року ринкова вартість будинку з господарчими будівлями по АДРЕСА_1 складає 52725 грн..

Між тим, дійшовши висновку про необхідність відшкодування позивачці понесених нею матеріальних збитків на ремонт спадкового майна за рахунок відповідача як спадкоємця, суд не врахував, що позивачка при житті спадкодавця ніяких претензій і вимог до нього щодо відшкодування ним таких збитків або розподілу придбаного під час їх спільного проживання майна у встановленому законом порядку не заявляла, ніяких відповідних зобов'язань матеріального характеру перед нею ОСОБА_4 на себе не брав і не мав, а відтак, позивачку не можна вважати кредитором, вимоги якого зобов'язані задовольнити спадкоємці в межах вартості одержаного у спадщину майна в розумінні положень ст. 1282 ЦК України, на підставі якої були заявлені позовні вимоги та якою керувався суд при розгляді цієї справи.

За таких обставин, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні таких позовних вимог за безпідставністю.

Доводи щодо незаконності рішення суду про встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в період часу з 01 січня 2008 року по 10 січня 2012 року скаржником не наведені та в уточненій апеляційній скарзі рішення суду в цій частині фактично не оскаржується, тому апеляційною інстанцією не перевіряється.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в оскаржуваній частині задовольнити.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 26362,50 грн. в рахунок відшкодування вартості 1/2 частини вартості будівельних матеріалів, металопластикових вікон, даху, міжкімнатних та вхідних дверей, сантехніки, керамічної плитки, водоводу, душової кабінки, водонагріваючого баку, намощення, альтанки та виконаної роботи, затрачених на капітальний ремонт будинку АДРЕСА_1 а також стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат в розмірі 286 грн. - скасувати і в задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: