Справа №591/6617/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/657/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 березня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 березня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4.

Розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 23 лютого 2013 року у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 24.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 03 листопада 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 21 серпня 2016 року, починаючи стягнення з 03 листопада 2015 року.

Відмовлено у задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог за необґрунтованістю.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Вказане рішення суду в частині визначення розміру аліментів як на дитину, так і на її матір до досягнення дитиною трирічного віку оскаржила в апеляційному порядку відповідач за первісним позовом ОСОБА_3

В апеляційній скарзі вона, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду змінити і стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки у розмірі 1000 грн. щомісячно, а також на її утримання у розмірі 300 грн. щомісячно.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів як на утримання дитини, так і на утримання матері не врахував обсяг витрат, які несе мати, зокрема, повязаних з лікуванням дитини, що потребує значних матеріальних затрат.

Також, на думку ОСОБА_3, суд не врахував, що мати дитини у звязку з доглядом за нею отримує соціальну допомогу від держави у розмірі 130 грн. на місяць, в той час, як позивач є молодою, працездатною особою, хронічних захворювань або інвалідності він не має, на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває, інших утриманців не має, неофіційно працює на власному автомобілі в режимі таксі і, як стверджує відповідачка, зі слів його колег отримує від цього дохід не менше 200 грн. в день.

Рішення суду в частині розірвання шлюбу не оскаржується, тому відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України не є предметом апеляційного перегляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_4 про залишення рішення суду в оскаржуваній частині без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 лютого 2013 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.51). За цей час у них 21 серпня 2013 року народилась дочка ОСОБА_6, батьком якої є позивач за первісним позовом ОСОБА_4 (а.с.43).

Відповідачка ОСОБА_3 з 01 січня 2015 року працює за контрактом від 28 січня 2015 року за № 63 з Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області і її дохід за період роботи з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року склав 1751,65 грн. Також вона перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Сумської міської ради, де їй за період з 18 листопада 2013 року по 21 серпня 2016 року була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн. щомісячно (а.с.70, 71).

Відносно позивача за первісним позовом ОСОБА_4 в справі відсутні офіційні дані про його роботу.

На сьогоднішній день дочка сторін проживає разом з матірю ОСОБА_3 і знаходиться на її утриманні.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 700 грн. на місяць, суд першої інстанції виходив з того, що окрім матері також і батько зобовязаний приймати участь в утриманні дитини. Враховуючи, що батько має нерегулярний, мінливий дохід, тому суд першої інстанції визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі, виходячи з передбаченого у Законі України «Про державний бюджет України на 2016 рік» станом на день розгляду справи прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, розміру мінімальної заробітної плати та розміру середньої заробітної плати у Сумській області, а також керуючись засадами виваженості, розумності і справедливості.

Щодо часткового задоволення позову про стягнення з позивача за первісним позовом аліментів на утримання дружини, то суд послався на те, що малолітня дитина проживає разом з матірю, тому чоловік повинен утримувати свою дружину до досягнення дитиною трьох років. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_4 має нерегулярний, мінливий дохід, а також зобовязаний сплачувати аліменти і на дитину у розмірі 700 грн. щомісячно, тому суд першої інстанції визначив розмір аліментів на утримання дружини в сумі 200 грн. щомісяця, тобто у твердій грошовій сумі також.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону, а також зроблені на підставі зібраних доказів, яким суд дав належну оцінку, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ч. 3 ст. 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Вимогами ч.1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У ч.1 ст. 182 СК України йдеться про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, ч.2 ст.84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення нею трьох років.

Як передбачено ч.ч.1,2 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Виходячи з матеріалів справи, посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що визначений судом першої інстанції до стягнення розмір аліментів як на дитину до її повноліття, так і на неї саму до досягнення дитиною трьох років, є недостатнім для утримання, не свідчить про наявність підстав для збільшення розміру аліментів до заявленого нею розміру, враховуючи відсутність відповідних доказів з її сторони стосовно вказаних посилань та заперечення позивача щодо заявленого відповідачкою.

Доводи відповідачки в апеляційній скарзі про те, що позивач неофіційно працює на своєму автомобілі в режимі таксі, де отримує значні доходи, у звязку з чим спроможний платити аліменти у заявлених нею розмірах, не ґрунтуються на належних і допустимих доказах, тому є голослівними.

Що стосується зауважень відповідачки про те, що дитина потребує додаткових витрат у звязку з її хворобами, необхідністю щеплення та іншими обставинами, то слід зауважити, що вона не позбавлена права в подальшому звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами.

Щодо непогодження позивачки за зустрічним позовом з визначеним судом розміром аліментів як на дочку, так і на неї саму, у звязку з чим вона навела власний розрахунок, то він, на думку колегії суддів, є помилковим, так як при визначенні розміру аліментів суд правильно врахував ті обставини, які передбачені ч.1 ст.182 СК України, а не середньомісячний заробіток по Сумській області, на що посилається ОСОБА_3

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду також не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для зміни чи скасування рішення суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, отже, апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1; 308; 314 ч.1 п.1; 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 березня 2016 року в даній справі в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -