Справа № 515/325/16-ц
Провадження № 2/515/564/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
29 березня 2016 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Шевиріна А.О.,
секретаря - Чумаченко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
02 березня 2016 року товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі- Страхування» (далі ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», Товариство) звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 суму відшкодування шкоди, завданої ним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2039грн.20коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.11.2013року на майдані 10-го Квітня в м.Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автобуса «БАЗ А079» під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Honda CR-V» під керуванням ОСОБА_2, внаслідок якої автомобіль під керуванням ОСОБА_2 зазнав механічних пошкоджень. Товариство також зазначило, що постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 23.01.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, позивач вказав, що на дату настання ДТП діяв договір комплексного добровільного страхування наземного транспорту CLAU №0530 від 09.03.2013року, укладений між Товариством та ОСОБА_2, на виконання умов якого 08.03.2014року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» виплатилло власнику пошкодженого автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 2039грн.20коп. Позивач зазначив, що у звязку з виплатою страхового відшкодування у Товариства виникло право регресної вимоги до ОСОБА_1 у розмірі, відшкодованому страховиком. Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована не була, на регресну вимогу страховика відповідач не відреагував та на момент звернення до суду не здійснив виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого, позивач вважав, що є підстави для стягнення на його користь у порядку регресу з ОСОБА_1 відшкодування шкоди у розмірі 2039грн.20коп.
Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідач, належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив.
Суд, у звязку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в них письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником легкового автомобіля НОМЕР_1 номер шасі, 2011року випуску (а.с.18).
Судом також встановлено, що 09.03.2013року між ТДВ «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір комплексного добровільного страхування наземного транспорту серії CLAU №0530 зі строком дії до 09.03.2014року, предметом якого, відповідно до п.2 Договору, є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і повязані зокрема, із володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом, зазначеним у спеціальній частині цього договору, а саме легкового автомобіля НОМЕР_1, 2011року випуску (а.с.а.с.4-16).
Відповідно до п.1.3 Договору страховик зобовязався здійснити виплату страхового відшкодування в порядку і на умовах, визначених договором у разі настання страхового випадку.
З довідки ВДАІ ОМУ ГУМВС №9297008 про дорожньо-транспортну пригоду слідує, що в результаті ДТП, яка сталася 07.11.2013року з причини недодержання ОСОБА_1 дистанції, легковий автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження задньої центральної нижньої частини, за фактом правопорушення складено протокол АГ2№760418 за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 та направлено на розгляд до Малиновського районного суду м.Одеси (а.с.а.с.20,21).
Зі звіту №01-025 спеціалістаавтотоварознавця про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого в результаті пошкодження автомобіля НОМЕР_2 від 06.01.2014року слідує, що вартість матеріальної шкоди, завданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження внаслідок ДТП складає 2588грн.88коп. (а.с.а.с.32-41).
З матеріалів справи вбачається, що 09.04.2014року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту CLAU №0530 від 09.03.2013року у звязку із страховим випадком, що стався 07.11.2013року з його транспортним засобом (а.с.23).
Судом встановлено, що з урахуванням висновків, що містяться у звітах суб'єктів оціночної діяльності, ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» при розгляді страхового випадку визначено суму страхового відшкодування у розмірі 2039грн.20коп., що підтверджується страховим актом №КР-007908 від 25.04.2014року та розрахунком суми страхового відшкодування (а.с.а.с.24-26).
З платіжного доручення №1261 від 08.05.2014року вбачається, що позивачем за цим страховим актом перераховано ТОВ "ВіДі Драйв Моторз" кошти за ремонт автомобіля з державним номером ВН5783СХ у розмірі 2039грн.20коп. (а.с.42).
З відомостей єдиної централізованої бази даних страховиків членів Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) слідує, що договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений відносно транспортного засобу державний номер НОМЕР_3, станом на 07.11.2013року не значиться (а.с.43).
Як вбачається з матеріалів справи, ТДВ «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» в позасудовому порядку надіслало ОСОБА_1 регресну вимогу щодо сплати вказаної суми, і вимога отримана відповідачем (а.с.а.с.44-46).
Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8 ч.2 ст.16 ЦК).
За змістом ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3 ст.22 ЦК).
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК).
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
З урахуванням того, що дорожньо-транспортна пригода настала внаслідок винних дій ОСОБА_1, що підтверджується постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, завдані внаслідок ДТП збитки третій особі відшкодовані позивачем у повному обсязі, при цьому цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди не була застрахована, суд вважає, що у ТДВ «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» виникло право регресної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судом встановлено, що при подачі позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1378грн. (а.с.55).
За таких обставин, сплачений ТДВ «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Товариства.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст.3,10,11,14,57-60,64,88,158,209,212-215,218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі- Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити повністю.
Рішення є заочним та може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання ним копії цього рішення. Форма та змісти заяви про перегляд заочного рішення повинна відповідати ст.229 Цивільного процесуального кодексу України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно з загальним порядком рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: