Справа № 212/420/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 березня 2016 року м. Кривого Рогу Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:головуючого судді: Водоп'янова С.М., без участі секретаря судового засідання та без фіксації судового процесу технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 у січні 2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначила, що з 03 червня 2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З грудня 2014 року вона припинила шлюбні відносини з відповідачем в справі, мешкає окремо від нього, спільного господарства не ведуть. Підставою розпаду сім'ї вважає відсутність між нею та відповідачем с праві взаєморозуміння, постійні сварки, неадекватна поведінка відповідача в справі, який не ночує вдома, вкрав в неї коштовності та гроші.

Тому вона просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем в справі, залишивши після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, заздалегідь надавши суду заяву, у якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглядати справу у її відсутність в порядку заочного розгляду та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про виклик його до суду на 12 лютого 2016 року, 29 лютого 2016 року та 23 березня 2016 року.

Зі згоди позивачки в справі, яка в своїй заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Оскільки справа розглядається за відсутності сторін, то у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали цієї цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 червня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровській області, актовий запис № 216.

Від шлюбу подружжя має двох дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в свідоцтві про народження яких сторони записані батьками дитини. На даний час діти проживають разом з позивачкою у справі й спір про місце мешкання дітей між сторонами відсутній.

У грудні 2014 року сімейні відносини між сторонами фактично припинені, підставою розпаду сім'ї стало те, що у позивачки з відповідачем в справі було втрачено взаєморозуміння через постійні сварки, причиною яких стала неадекватна поведінка чоловіка, який часто не ночував вдома, викрав в неї подаровані коштовності та гроші, нерідко застосовував відносно неї фізичну силу, свідком чого були діти.

Стаття 24 Сімейного Кодексу України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Таким чином, враховуючи, що позивачка в справі наполягає на розірванні шлюбу, сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому наміру не мають, спільне господарство не ведуть, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки у справі, так і інтересам їхніх дітей, суд приходить до висновку про те, що зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивачки у справі підлягає розірванню.

Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка в справі надала до суду заяву про залишення їй прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - ОСОБА_2

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 197, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 24, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2) та ОСОБА_3 03 червня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровській області, актовий запис № 216, від якого подружжя має неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Залишити ОСОБА_2 її теперішнє прізвище - ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання ним копії цього рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. М. Водоп"янов