Ухвала

іменем україни

30 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 14 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дітей. Також позивач зазначила, що не працює, а тому потребує коштів і на своє утримання у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) до досягнення донькою ОСОБА_6 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 27 квітня 2015 року і до повноліття ОСОБА_7, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5, а потім у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) до повноліття ОСОБА_6, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 14 січня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено.

Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 1/8 частині всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2015 року і до досягнення повноліття ОСОБА_7, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5, а потім у розмірі 1/4 частини до досягнення повноліття ОСОБА_6, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду залишити без змін.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні.

Також у відповідача є діти від першого шлюбу: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідно до довідки від 29 вересня 2015 року №21010 ОСОБА_9 є студентом 5-го курсу Харківського національного університету радіоелектроніки, денної форми навчання.

Згідно з довідкою від 30 вересня 2015 року № 1574 з відповідача відраховуються аліменти на користь дружини від першого шлюбу - ОСОБА_10 у розмірі 2 500 грн на утримання неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Крім того, апеляційним судом було встановлено, що відповідно до договору про сплату аліментів на дітей від першого шлюбу, укладеного 22 грудня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_10, сторони домовились про обов'язок батька сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі по 1/8 частині всіх доходів відповідача щомісяця, але не менше 30 % від розміру прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для осіб відповідного віку, на кожну дитину, на утримання ОСОБА_8 - до досягнення ним повноліття та ОСОБА_9 - до досягнення 23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7. Вказаний договір нотаріально посвідчений державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Морозюком В.О.

Колегія суддів вважає, що апеляційний суд з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано зменшив визначений місцевим судом розмір аліментів до 1/8 частини доходів відповідача на кожну дитину з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - п'ятдесят відсотків заробітної плати боржника.

Аналогічні положення закріплено у ст. 128 КЗпП України.

У п. 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Враховуючи те, що згідно з договором про сплату аліментів на дітей від першого шлюбу, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_10,відповідач сплачує аліменти у розмірі по 1/8 частині всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % від розміру прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для осіб відповідного віку, на кожну дитину, а всього 1/4 частини, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4 на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) буде перевищувати 50 % заробітку (доходу) відповідача, що суперечить чинному законодавству.

Посилання скаржника на те, що договір про сплату аліментів на дітей від першого шлюбу був укладений після ухвалення судом першої інстанції рішення, не впливає на правильність висновків апеляційного суду щодо визначенні розміру стягуваних аліментів, оскільки не спростовує встановлені судами обставини щодо наявності у відповідача трьох неповнолітніх та одного повнолітнього (студент денної форми навчання) дітей та наявності у нього відповідно до положень статей 180, 199 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати цих дітей.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційний суд відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваного рішення апеляційного суду немає, а тому його необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 14 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана В.М. Коротун Л.М. Мазур