АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3354/15-ц Номер провадження 22-ц/786/810/16Головуючий у 1-й інстанції Юхно С. П. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Одринської Т.В., Корнієнка В.І., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 05 січня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору за овердрафтом № КЮ-О-2011033 від 24 вересня 2012 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Форестер 2007», в сумі 282 591 грн. 56 коп. Посилався на те, що товариство неналежно виконує свої зобовязання з поверненням сум кредиту та сплати процентів, тому утворилась заборгованість, а виконання зобовязань взятого товариством забезпечено договором поруки від 24 вересня 2012 року № КЮ-О-2011033, укладеного між Банком та ОСОБА_2, за умовами якого останній зобовязувався відповідати солідарно перед Банком за виконання ТОВ «Форестер 2007» умов зазначеного кредитного договору.

Під час розгляду справи по суті позивач зменшив суму позовних вимог та остаточно просив суд стягнути з відповідача 280 384 грн. 11 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 05 січня 2016 року у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Судовий збір в сумі 4205 (чотири тисячі двісті пять) грн. 76 коп. віднесено за рахунок Держави.

З даним рішенням суду не погодилось ПАТ «Дельта Банк» та подало на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прохали скасувати рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 05 січня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задовольнити в повному обсязі. Вважають, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Судове засідання проводилось за участі представника апелянта, за відсутності інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Пунктами 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 24 вересня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Форестер 2007» уклали договір кредиту за овердрафтом № КЮ-О-2011033, згідно п.п.1.1.1. якого Банк надав Товариству грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а Товариство зобовязувалось своєчасно повернути отриманий овердрафт, сплатити проценти за користування овердрафтом, а також виконати інші обовязки за договором.

З метою забезпечення зобовязань, взятих ТОВ «Форестер 2007» за договором кредиту за овердрафтом № КЮ-О-2011033, 24 вересня 2012 року Банк та ОСОБА_2 уклали договір поруки № КЮ-О-2011033, відповідно до положень п.1.1 якого ОСОБА_2 зобовязується у повному обсязі відповідати солідарно перед Банком за виконання ТОВ «Форестер 2007» умов зазначеного кредитного договору.

ТОВ «Форестер 2007» умови кредитного договору виконувало неналежним чином, суму кредиту та нараховані відсотки не сплачувало, в результаті чого, згідно розрахунку заборгованості станом на 17 серпня 2015 року утворилась заборгованість по кредитному договору в розмірі 280 651 грн. 76 коп.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 15 жовтня 2015 року стягнуто з ТОВ «Форестер 2007» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по договору кредиту за овердрафтом № КЮ-О-2011033 від 24 вересня 2012 року, а саме: 121 300 грн. 00 коп. - заборгованості за кредитом, 101865 грн. 28 коп. заборгованості по процентах, 2010 грн. 44 коп. пені за несвоєчасне повернення процентів, 1832 грн. 00 коп. 3% річних від суми простроченого кредиту, 82 грн. 65 коп. 3% річних від суми прострочених процентів, 5 грн. 00 коп. - заборгованості по комісії, 5 грн. 13 коп. - пені за несвоєчасне повернення комісії. Припинено провадження у справі в частині стягнення 500 грн. заборгованості за кредитом. Вказане рішення набрало законної сили та перебуває на виконанні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Банк уже скористався своїм правом предявлення позову до основного боржника і рішенням господарського суду, що набрало законної сили, задоволено позовні вимоги та стягнуто борг з ТОВ «Форестер 2007» по договору кредиту за овердрафтом № КЮ-О-2011033 від 24 вересня 2012 року, а тому дійшов висновку про те, що задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 як до поручителя ТОВ «Форестер 2007», призведе до повторного стягнення суми боргу по вказаному кредитному договору, в звязку з чим відмовив у задоволенні позовних вимог.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та порушують норми матеріального та процесуального права.

Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи, що судовим рішенням встановлено наявність зобовязання між сторонами, факт його порушення основним боржником, та наявність забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором - договором поруки, то позивач в силу ст. 61 ч. 3 ЦПК України звільняється від обов'язку доказування цього факту, який не заперечується відповідачем.

Відповідно ч. 3 ст. 10 , ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. 525, ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, місцевим судом встановлено, що ТОВ «Форестер 2007» умови кредитного договору належним чином не виконувало, суму кредиту та нараховані відсотки не сплачувало, в результаті чого, згідно розрахунку заборгованості станом на 17 серпня 2015 року утворилась заборгованість по кредитному договору в розмірі 280 651 грн. 76 коп.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до умов договору поруки ТзОВ «Форест 2007» та ОСОБА_2 несуть солідарну відповідальність перед ПАТ «Дельта Банк» в однаковому обсязі, включаючи основну сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків ( п.п. 1.1, 1.2, 3.1 Договору).

Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-якого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі.

З матеріалів справи та пояснень сторін також вбачається, що на момент винесення рішення суду першої інстанції від 05.01.2016 року, рішення Господарського суду Полтавської області від 15.10.2015 року, що передбачає стягнення заборгованості ТОВ «Форестер-2007» на користь Банку є невиконаним, заборгованість за Договором кредиту за овердрафтом № КЮ-О-2011033 від 24 вересня 2012 року не погашена.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції, про те, що задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 як до поручителя, з огляду на наявність рішення Господарського суду про стягнення заборгованості з Позичальника, призведе до повторного стягнення суми боргу по вказаному кредитному договору суперечить вимогам ст. 599 ЦК України, оскільки зобовязання припиняються по факту отримання кредитором повної суми заборгованості, а не внаслідок виплати заборгованості кредитору в повній сумі кожним боржником самостійно.

Крім того, колегія суддів вважає, що наявність рішення господарського суду про стягнення заборгованості за кредитним договором із боржника-юридичної особи не є перешкодою для відмови в задоволенні окремого позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя фізичної особи.

З урахування вищевикладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції суперечать встановленим обставинам справи, не ґрунтуються на нормах закону та грубо порушують норми матеріального та процесуального права. Викладені в апеляційних скаргах доводи є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання правильності проведення розрахунку позивачем суми заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача, встановлено наступне.

Так, відповідно до останнього розрахунку поданого позивачем у листопаді 2015 року, сума заборгованості за кредитом становить 121800 грн., в той же час відповідно до рішення Господарського суду Полтавської області від 15.10.2015 року, з основного боржника стягнуто заборгованість за кредитом у сумі 121300 грн., оскільки кошти в сумі 500 грн. останнім було добровільно сплачено під час розгляду справи. В цій частині господарським судом провадження було припинено у звязку з відсутністю предмету спору. По даній справі, позивачем з невідомих причин уточнення суми заборгованості за кредитом не проведено. Відповідачем правильність розрахунку не оскаржувалась.

Таким чином, оскільки щодо вимог позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 500 грн. вже існує рішення суду з приводу спору про той самий предмет і з тих самих підстав, провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 205, ст. 310 ЦПК України.

За таких обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Доводи відповідача під час розгляду справи в суду першої інстанції та викладені в запереченнях на апеляційну скарги, є необгрутованими, оскільки сформовані внаслідок неправильного розуміння змісту норм закону та умов договору поруки, а тому не підлягають врахуванню при прийнятті рішення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 05 січня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, м Полтава, 36004, Ідентифікаційний код НОМЕР_1), як солідарного боржника за Договором кредиту за овердрафтом КЮ-О-2011033 від 24 вересня 2012 року, на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (м. Київ, вул. Щорса, 36-б, , п/р 373910011 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236) кредитну заборгованість в сумі 279 884,11 грн. (двісті сімдесят девять тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні одинадцять копійок), яка складається з: 121 300,00 грн. сума заборгованості за кредитом; 119 853,21 грн. сума заборгованості по простроченим процентам; 8 440,65 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення процентів; 525,25 грн. сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів; 5,00 грн. сума заборгованості по простроченій комісії; 29 760,00 грн. сума штрафу.

Стягнути з ОСОБА_2 (який зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, м Полтава, 36004, Ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 2798, 84 грн. (дві тисячі сімсот девяносто вісім гривень вісімдесят чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, м Полтава, 36004, Ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (м. Київ, вул. Щорса, 36-б, , п/р 373910011 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236) в рахунок відшкодування понесених судових витрат понесених при подачі апеляційної скарги у розмірі 3084, 22 коп. (три тисячі вісімдесят чотири гривні двадцять дві копійки).

Провадження в частині вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 500 грн. закрити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: