У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридично-охоронна антиколекторна компанія «Ваша Надія» в Закарпатській області» в особі директора СенчикаОлександра Шандоровича на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» в особі Закарпатського управління західного регіонального департаменту Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про визнання договору кредиту недійсним,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 07 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 60 000,00 дол. США з кінцевим терміном повернення кредиту - 07 серпня 2029 року.

Позивач вважає, що на момент укладення кредитного договору законодавством України не було передбачено, що безпосередньо банківська ліцензія надає право громадянам України здійснювати валютні операції, зокрема виконувати грошові зобов'язання за кредитним договором в іноземній валюті чи інші платежі окрім платежів визначених ст.ст. 192, 533 ЦК України та п. «г» ч.4 ст.".

А тому, відповідно до ст.ст. 203,215,227,229 ЦК України, судом може бути визнано кредитний договір недійсним.

В ході розгляду справи представник позивача ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги та просив суд розірвати кредитний договір №0 від 07.08.2008 року укладений між ним та АКІБ "УкрСиббанк".

21.10.2015 року представником позивача ОСОБА_2 було подано заяву про зменшення позовних вимог, просив визнати припиненим виконання зобов'язань в ноземній валюті по договору про надання споживчого кредиту №0 від 07.08.2008 року з моменту його підписання.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 10 грудня 2015 року, у задоволенні позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця Міністерства оборони України до ОСОБА_5 про звільнення самовільно зайнятої ділянки відмовлено.

У касаційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниця Міністерства оборони України просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушеннямсудами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Дослідивши матеріали справи, зокрема акт на право користування землею, виданий Вінницькій КЕЧ району із загальної площі відведених земель станом на 1978 рік, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що неможливо достеменно встановити, що гараж ОСОБА_5 знаходиться на території військового містечка № 116 в/ч А 4610.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з відсутності доказів того, що спірна земельна ділянка була вилучена з користування в/ч 39852 та передана в оперативне управління в/ч А4610 військового містечка № 116, розташованого в с. Бохоники, Вінницького району, Вінницької області, а також, що вказана земельна ділянка перебуває на обліку Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця Міністерства оборони України і у позивача виникло право на звернення до суду з даним позовом. Позивачем не заявлено клопотання про призначення інженерно-технічної,земельно-технічної або інших видів експертиз з метою доведення свої позовних вимог.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій були допущені порушення норм процесуального та матеріального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Квартирно-експлуатаційному відділу м. Вінниця Міністерства оборони України у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця Міністерства оборони України до ОСОБА_5 про звільнення самовільно зайнятої ділянки.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко