Провадження № 2/742/365/16
Єдиний унікальний № 742/724/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Зарічної Л.А.,

при секретарі Геєць О.О.,

за участю представника позива Матвієнка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки справу справу за позовом ОСОБА_2 до Бубнівщинської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із відповідним позовом вказуючи на те, що вона та ОСОБА_3, приблизно з 1996 року почали проживати однією сім'єю, оскільки останній, з огляду на його незадовільний стан здоров'я, потребував постійної сторонньої допомоги, а близьких родичів які б могли піклуватися про нього не було. Протягом вище вказаного часу вони вели спільне господарство, користувались речами один одного, доглядали будинок, тримали худобу, сплачували комунальні послуги, вели спільний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 - помер. За її особистого сприяння було організовано його поховання та інші заходи, які зумовлені смертю людини, оскільки будь-яких інших близьких йому людей не було.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до якої входить нерухоме майно - будинок з належною частиною господарських будівель в АДРЕСА_1

У зв'язку з тим, що позивачка не була зареєстрована за адресою місця знаходження спадкового майна та не являлась спадкодавцю кровним родичем, вона позбавлена можливості успадкувати майно за вище вказаною адресою, а відтак змушена звернутись до суду з позовом про встановлення факту її проживання однією сім'єю з померлим, з подальшим визначенням ступеня черги для спадкування.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат Матвієнко В.М. підтримали вищеназвану вимогу, про що дали відповідні пояснення, а представник відповідача - територіальної громади в особі Бубнівщинської сільської ради відносить на розсуд суду вирішення даної справи та не заперечує проти задоволення позову, про що подали відповідну письмову заяву.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в своїх поясненнях суду підтвердили вищевикладені обставини про те, що позивачка ОСОБА_2 дійсно постійно проживала однією сім"єю разом із спадкодавцем ОСОБА_3 понад 5 років, тобто з 1996 року до настання смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а тепер продовжує проживати та доглядає за господарством по АДРЕСА_1.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків та дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог ОСОБА_2, з таких підстав.

Так, копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_3 підтверджується настання такого ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Бубнівщина Прилуцького району Чернігівської області (а.с.7).

Копія довідки Бубнівщинською сільської ради від 14.09.2015 року за № 136 підтверджує те, що ОСОБА_2 дійсно постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.7)

Положенням п.2 ст. 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного судочинства зокрема є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Статтею 3 Конституції України декларовано, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права й свободи людини і громадянина та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суди як органи державної влади зобов'язані своєчасно й дієво захищати ці права та свободи шляхом розгляду зокрема і цивільних справ.

Положеннями ст.1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю: 2) на час відкриття

спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю.

Крім того, згідно зі ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Тобто, поняття сім'ї дається через формулювання її ознак, головною з яких є наявність між її членами взаємних прав та обов'язків, що зумовлені їхнім спільним проживанням.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально - психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм матеріального права та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є наявність взаємних прав та обов'язків, а також систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родині спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем.

Встановити іншим, крім судового, шляхом даний факт неможливо, оскільки ОСОБА_3 помер, а інші відомості про проживання однією сім'єю позивачки та спадкодавця відсутні.

Окрім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно мешкав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо в строк, передбачений ст.1270 ЦК України, він не заявить про відмову від спадщини. Позивачка стверджує, що нею не було вчинено жодних дій, які б об'єктивно свідчили про її відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 Слід також зазначити про відсутність будь-яких інших спадкоємців у ОСОБА_3, та як наслідок не порушення прав, свобод чи інтересів третіх осіб, тобто наявна беззаперечна відсутність фактичного спору про право.

Відповідно до вимог ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані; на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження і необхідно встановити факт, що позивачка ОСОБА_2 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3однією сім"єю за вищеназваною адресою, тобто, не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини, як це і передбачено положеннями ст.1264 ЦК України.

На підставі наведеного та вимог ст. 1264,1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 15, 57, 60, 88, 234-235, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3 постійно проживали однією сім"єю разом, в будинку АДРЕСА_1, не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати ОСОБА_2 спадкоємицею четвертої черги за законом.

Визнати за ОСОБА_2 право на спадкування за законом майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а саме на нерухоме майно - будинок з належною частиною господарських будівель в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.А. Зарічна