ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 514/1484/15
провадження № 2-о/753/44/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі КОРПУСЕНКО А.О.

за участю

заявника не з'явилася;

заінтересованої особи не з'явилася;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Тарутинська районна державна адміністрація Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - заявник, ОСОБА_1) звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2), після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі земельні ділянки. В установлений законом строк заявник звернулася до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але їй було відмовлено, оскільки в написанні прізвища бабусі у свідоцтві про смерть виявлені розбіжності з правовстановлюючим документом на землю. Вона фактично прийняла спадщину, але оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом не має можливості через виявлені розбіжності, в зв'язку з чим ОСОБА_1 просить встановити факт належності ОСОБА_2 виданого на ім'я ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 19 жовтня 2003 року.

В судове засідання заявник не з'явилася, однак надала заяву в якій підтримала заявлені вимоги та просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутністю.

Заінтересована особа - Тарутинська районна державна адміністрація Одеської області у судове засідання свого представника не направила, при цьому подала до суду пояснення щодо даної справи та просила розгляд справи проводити за відсутності її представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся заявника ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого наявна в матеріалах справи.

Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 0,30 га та площею 4,15 га, які розташовані на території Малоярославецької Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області. ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено через розбіжності даних померлої, зазначених в свідоцтві про смерть та правовстановлюючому документі на землю, зокрема в Державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 19 жовтня 2003 року, виданого на ім'я ОСОБА_2.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть прізвище, ім'я та по-батькові бабусі заявника зазначено як «ОСОБА_2» тоді, як в Державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 дані про власника зазначені як «ОСОБА_2».

Встановлення юридичного факту, а саме: належності правовстановлюючого документу особі прізвище якої не збігається з прізвищем зазначеним у свідоцтві про смерть необхідно ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом від померлої бабусі ОСОБА_2

Така розбіжність в документах не дозволяє заявнику оформити належним чином свої права на спадщину після смерті бабусі, а іншим чином отримати відповідні документи вона не може.

Згідно ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, розглядаються судовим порядком, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також при неможливості одержання заінтересованими особами відповідних документів, чи при неможливості відновлення загублених або знищених документів, що посвідчують ці факти.

Згідно з п. 7 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що розбіжності в даних ОСОБА_2 в різних документах пов'язані з помилкою при написанні її прізвища як «ОСОБА_2», що є неправильним.

На підставі викладеного, керуючись статтями 209, 212 - 215, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Тарутинська районна державна адміністрація Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 19 жовтня 2003 року виданого на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації від 22 травня 2003 року №190/А-2003, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.