Справа №173/535/14-ц
Провадження №2/173/4/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої - судді Петрюк Т.М

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «СТД - АГРО» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та стягнення збитків

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач ОСОБА_1, з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки до відповідача ПП « СТД ОСОБА_2», згідно уточнених позовних вимог просив: розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ним та відповідачем 02.11.2009 року, стягнути з відповідача на його користь заборгованість по орендній платі в сумі 10051.35 грн., стягнути з відповідача на його користь спричиненні збитки в з'язку з погіршенням стану земельної ділянки в сумі 26210 грн., та понесені судові витрати посилаючись на наступне: згідно державного акту про право приватної власності на землю ЯА № 347600 від 11.10.2005 року він є власником земельної ділянки (паю) площею 5.5661 га,. розташованої на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області

02.11.2009 року ним укладено договір оренди земельної ділянки (паю) з ПП «СТД ОСОБА_2» в особі директора ОСОБА_3Г,. який зареєстровано у книзі державної реєстрації договорів оренди землі у відділі держкомзему Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за № 43 від 18.02.2010 року, згідно якого він передав відповідачу в оренду свою земельну ділянку площею 5.5661 га. вартістю на момент укладання договору 60062.25 грн., на умовах, що орендар кожного року сплачує йому за користування земельною ділянкою 1801.87 грн. тобто 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації.

Строк розрахунку за оренду землі до 31 грудня щорічно. Також згідно умов договору за домовленістю сторін орендна плата може бути повністю або частково сплачена сільгосппродукцією за біржовими цінами, що зазначається в окремій угоді. Строк дії договору оренди -10 років, починаючи з дати його реєстрації.

Відповідач протягом кількох років не виконує умови за договором оренди, а саме не сплатив йому орендної плати за 2013-2015 роки,що згідно розрахунку складає 10051.35 грн.. а також порушив чинне земельне та екологічне законодавство що призвело до погіршення стану родючості його земельної ділянки та до втрати корисних властивостей землі

Відповідач не виконує умови збереження об'єкта оренди, так як протягом декількох років, орендодавці земельних ділянок, які згідно кадастрового плану знаходяться в полі № 22, № 23, № 24 Новомиколаївської селищної ради звертались до голови Новомиколаївської селищної ради, щоб було проведено обстеження їх земельних ділянок на предмет того, що відповідач не виконує вимог сівозміни, тобто протягом трьох останніх років до 2014 року земельні ділянки засіваються лише соняшником, що приводить до порушення умов збереження якості об'єкта оренди та руйнації землі.

Комісією депутатів Новомиколаївської селищної ради були складені акти за 2011, 2012 , 2013 роки, про те, що протягом трьох років земельні ділянки засіваються лише соняшником.

З серпня 2012 року комісією у складі начальника відділу з організації виробництва, переробки та маркетингу рослинницької продукції управління агропромислового комплексу Верхньодніпровської райдержадміністрації та землевпорядника Новомиколаївської селищної ради був складений акт про те, що на земельних ділянках, які знаходяться на полі №22, № 23, № 24 , тобто в даному випадку і на її земельній ділянці недотримуються вимоги сівозміни, зернова група не витримана, посіви знаходяться у критичному стані, урожайність неможливо встановити.

Проте, в 2014 та в 2015 році під час розгляду даної справи в суді відповідач знову засіяв належну йому земельну ділянку соняшником.

Філією ДУ «Держгрунтохорона» було надано висновок про те, що родючість верхнього шару грунту, тобто зміст гумусу (органічної речовини) в грунті станом на 2014 рік значно знизився. Ззаначені обставини на думку позивача є підставою для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки в зв»язку з істотними порушеннями відповідачам умов договору, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Суду пояснила, що відповідачем порушено вимоги як договору так і закону про збереження родючості ґрунтів, що призвело до значного погіршення стану земельної ділянки, що передана в оренду. Погіршення стану земельної ділянки відбулося у звязку з недотриманням відповідачем сівозміни, оскільки земельна ділянка протягом декількох років засівалася лише соняшником. Невиконання обовязку щодо збереження стану обєкту оренди є підставою для дострокового розірвання договору оренди та стягнення збитків, завданих позивачу у звязку з погіршенням стану земельної ділянки. Окрім того відповідач не отримував орендну плату відповідно до умов договору за 2014-2015 роки. Поштові перекази від відповідача не отримував. У звязку з чим представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі в сумі 6700 грн. 90 коп. Несплата орендної плати також є підставою для дострокового розірвання договору оренди. Також посилалась на те, що відповідач без відома та згоди позивача передавав земельну ділянку, що належить позивачу, в суборенду, що також є підставою для розірвання даного договору. Проте в цій частині ними позовні вимоги вже не уточнювались.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував, при цьому пояснив, що позивачем не надано доказів того, що погіршення стану земельної ділянки призвело до неможливості використання земельної ділянки за призначенням. Погіршення стану земельної ділянки може бути підставою для притягнення керівника відповідача до адміністративної відповідальності, але це не підстава для розірвання договору оренди земельної ділянки. Окрім того вимоги позивача про стягнення збитків є передчасними, оскільки протягом часу оренди земельної ділянки орендар може вносити добрива та покращити стан земельної ділянки, тому такі вимоги можуть бути позивачем заявлені лише після припинення дії договору оренди. Крім того при правильному внесенні мінеральних та органічних добрив, якість спірної земельної ділянки може бути значно покращена та доведена до задовільного стану станом на 2020 рік, що підтверджено поясненнями експерта. Відповідачем в 2015 році були внесені необхідні мінеральні добрива, що на думку експерта сприяло покращенню земельної ділянки. Також є безпідставними твердження позивача про неотримання орендної плати, оскільки відповідачем вживалися всі заходи для виплати такої орендної плати, зокрема позивачу надсилалися листи про порядок отримання орендної плати та проведення взаємоперевірки по виплаті орендної плати, а також поштові перекази грошових коштів, проте позивач відмовлявся отримувати орендну плату та наполягав на розірванні договору оренди. А тому підстав для дострокового розірвання договору оренди не має.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши експерта та свідка, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно державного акту про право приватної власності на землю ЯА № 347600 від 11.10.2005 року позивач є власником земельної ділянки (паю) площею 5.080 га,. розташованої на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області

02.11.2009 року позивачем укладено договір оренди земельної ділянки (паю) з ПП «СТД ОСОБА_2» в особі директора ОСОБА_3Г,. який зареєстровано у книзі державної реєстрації договорів оренди землі у відділі держкомзему Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за № 43 від 18.02.2010 року, згідно якого позивач передав відповідачу в оренду свою земельну ділянку площею 5.5661 га. вартістю на момент укладання договору 60062.25 грн., на умовах, що орендар кожного року сплачує йому за користування земельною ділянкою 1801.87 грн. тобто 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації.

Строк розрахунку за оренду землі до 31 грудня щорічно. Також згідно умов договору за домовленістю сторін орендна плата може бути повністю або частково сплачена сільгосппродукцією за біржовими цінами, що зазначається в окремій угоді. Строк дії договору оренди -10 років, починаючи з дати його реєстрації.

Земельна ділянка, що належить позивачеві знаходиться на полі № 24

Відповідно до актів обстеження земельних ділянок, які обробляються приватним підприємством «СТД ОСОБА_2» від 5 серпня 2011 року, 16 липня 2012 року та 12 серпня 2013 року) поле № 24 засіяно соняшником (а.с.14-16). Підстав не приймати зазначені документи як належні та допустимі докази в суду не має. Жодних доказів на спростування тієї обставини, що земельна ділянка позивача в період 2011-2014 років засівалася лише соняшником відповідачем не надано і цю обставину відповідач у судовому засіданні не заперечував.

Висновком №11 судової екологічної експертизи від 15 грудня 2015 року підтверджується, що за період господарювання орендаря ПП «СТД ОСОБА_2» з 2009 року по теперішній час на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 та розташована на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області відбулося істотне погіршення агрохімічного стану та стану родючості ґрунту через некомпенсовані втрати гумусу та поживних речовин (азоту, фосфору, калію) у звязку з тим, що поле, на якому знаходиться земельна ділянка позивача, протягом чотирьох років (2011-2014 роки) засівалася тільки соняшником (а.с.70-79).

Також висновком про родючість ґрунту земельних ділянок, розташованих на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району від 26 вересня 2014 року № 158-04/269/а Дніпропетровської філії ДУ «Держгрунтохорона» встановлено, що родючість земельних ділянок, що знаходяться у користуванні ПП «СТД ОСОБА_2» на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області станом на 2014 рік значно знизилась та перейшла в нижчу градацію (а.с.56).

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що він працює завідувачем лабораторії моніторингу та агрохімічної паспортизації земель в Дніпропетровській філії ДУ «Держгрунтохорона». До них звернулися власники земельних ділянок з метою визначення стану їхніх земельних ділянок, оскільки орендар декілька років поспіль засівав земельні ділянки лише соняшником. Було проведено обстеження земельних ділянок та визначено агрохімічний стан земельних ділянок та встановлено, що їх стан значно погіршився порівняно з тим, що був в 1991-1995 роки. Таке погіршення стану ґрунту сталося через засів соняшника, який є інтенсивною культурою та суттєво погіршує родючість ґрунтів. Соняшник можна засівати на те ж саме місце не раніше ніж через 7 років.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що за час оренди земельної ділянки позивача приватним підприємством «СТД ОСОБА_2» погіршився стан родючості ґрунту у звязку з тим, що поле, на якому знаходиться земельна ділянка позивача, протягом чотирьох років (2011-2014 роки) засівалася лише соняшником.

Також п.п. 6,7 рекомендацій щодо поліпшення агрохімічних показників ґрунтів досліджуваної земельної ділянки ПП «СТД ОСОБА_2» Верхньодніпровського району від 25 листопада 2015 року № 01-13/463 передбачено, що соняшник в сівозміні можна повертати на попереднє місце не раніше чим через 8-10 років. Це дає можливість попередити накопичення в ґрунті інфекцій, різко знизити враження рослин мучнистою росою, сірими і білими гнилями, іншими хворобами. Для досягнення бездефіцитного балансу гумусу необхідно дотримуватись науково-обґрунтованих сівозмін та створювати оптимальну черговість культур в сівозміні (а.с.115-120).

Пунктом 12 договору оренди землі передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використання, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 5 договору оренди земельної ділянки передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для товарного сільськогосподарського виробництва шляхом вирощування рослинницької сільськогосподарської продукції. Використання земельної ділянки орендар повинен здійснювати з втіленням сучасних агротехнічних заходів з метою отримання високих урожаїв і збереження родючості шару землі, боротьби з бурянами. А також не допускати погіршення якості, порчу ґрунтів (засмічення, заростання земельної ділянки деревами та бурянами і іншими негативними наслідками водної і вітрової ерозії ґрунтів).

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з п. г ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Статтею 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог: а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров'я населення; д) збереження територій та об'єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; е ) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення

екологічних прав інших осіб; є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого

використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов'язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами.

Згідно зі ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані в тому числі: додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про охорону землі» власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов'язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що приватне підприємство «СТД ОСОБА_2», засіваючи орендовану земельну ділянку протягом пяти років поспіль лише соняшником діяло всупереч екологічним вимогам, а саме щодо раціонального використання земельної ділянки, що призвело до погіршення стану родючості ґрунту. Також орендарем неналежно виконувався обовязок щодо охорони родючості ґрунтів. Зазначені обставини, на думку суду, у своїй сукупності є підставою для розірвання договору оренди на вимоги орендодавця. А тому вимоги позивача про дострокове розірвання договору оренди є законними та обґрунтованими.

При цьому суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що позивачем не доведено, що пошкодження орендованої земельної ділянки істотно перешкоджає її використанню, а тому відсутні підстави для розірвання договору оренди, оскільки в цьому випадку підстави для розірвання договору оренди визначені законом ст. 141 Земельного кодексу України, а не договором. Також безпідставними є посилання представника відповідача на рекомендації Дніпропетровської гідрогеолого-меліоративної експедиції від 25 листопада 2015 року, згідно з якими комплексний аналіз ґрунтів виявив високий потенціал родючості досліджуваної ділянки; в результаті хімічних досліджень, ґрунти господарства можна охарактеризувати як середньо забезпечені рухомими формами поживних елементів, оскільки такі рекомендації не спростовують висновків суду про використання приватним підприємством «СТД ОСОБА_2» орендованої земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, що є підставою для розірвання договору оренди, а високий ступінь родючості ґрунтів, про який зазначено у вищевказаних рекомендаціях свідчить лише про можливе подальше використання земельної ділянки за цільовим призначенням.

Крім того з пояснень експерта ОСОБА_5, встановлено. що істотне погіршення стану земельної ділянки, що належить позивачеві відбулось саме в результаті діяльності відповідача, який протягом кількох років засівав земельну ділянку соняшником. Так як це призвело до погіршення показників біологічного стану грунту, накопичення шкідливих бактерій та шкідників. Земельна ділянка, що належить позивачу може використовуватись за призначенням, але з суттєвими обмеженнями щодо виду вирощуваних на ній культур. Так протягом 3-4 років дана земельна ділянка не може засіватись соняшником та кукурудзою. Бажано спочатку засіяти її трав'янистими, бобовими культурами, або взагалі пустити під пар, а вже потім вирощувати зернові культури. Якщо земельну ділянку знову засіяти соняшником або кукурудзою то урожай їх буде значно меншим, а погіршення стану земельної ділянки збільшиться.

Таким чином судом встановлено, що саме через діяльність відповідача відбулась істотне погіршення стану земельної ділянки, що призвело до суттєвого обмеження використання її за призначенням.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача завданих збитків суд приходить до таких висновків.

Згідно з висновком № 11 судової еколого-агрохімічної експертизи від 15 грудня 2015 року у звязку з істотним погіршенням корисних властивостей орендованої земельної ділянки, що належить позивачу, вартість збитків складає 23921 грн., які розраховуються виходячи з вартості внесення органічних та мінеральних добрив та з урахуванням площі земельної ділянки (а.с.102).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Пунктом 7 договору оренди передбачено право орендодавця на відшкодування збитків у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, повязаних із зміною її стану. Проте розмір таких збитків та право на їх відшкодування виникає після припинення дії договору, оскільки протягом часу користування земельною ділянкою орендар може покращити стан земельної ділянки шляхом внесення добрив, що може вплинути на розмір завданих збитків.

Матеріалами справи підтверджується, що вже після проведення експертизи, якою було визначено розмір збитків, відповідачем проводились роботи щодо покращення стану ґрунту земельної ділянки, зокрема вносились добрива (а.с.129-142), що могло вплинути на розмір завданих збитків або ж взагалі виключити підстави для їх відшкодування. Експерт в судовому засіданні також підтвердив, що внесення добрив відповідачем могло вплинути на розмір збитків, які зазначені в експертизі.

На підставі вищевикладеного, суд погоджується з доводами представника відповідача та вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача завданих збитків є передчасними та можуть бути заявлені вже після припинення дії договору оренди. Тому в задоволенні позовних вимог в цій частині суд вважає за потрібне відмовити.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості по орендній платі суд приходить до таких висновків.

Згідно з пунктом 4 договору оренди орендна плата встановлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Кошти перераховуються орендарем на рахунок (рахунок вказується додатково) або сплачується готівкою орендодавцю в строк до 31 грудня щорічно.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на території Новомиколаївської селищної ради в період з 2012-2014 роки складала 111681 грн. 60 коп., що підтверджується довідкою управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі від 18 травня 2015 року (а.с.143). таким чином розмір орендної плати в період з 2012-2014 роки становить 3350 грн. 45 коп.

Позивач посилається на те, що він не отримував орендну плату за 2013-2015 роки, а тому заборгованість по орендній платі становить 10051 грн. 35 коп.

Проте згідно наданих відповідачем відомостей про виплату орендної плати встановлено, що позивач ОСОБА_1 в 2013 році отримав орендну плату про що свідчить його підпис у відомості про виплату орендної плати.

Також суду надано копію чека на перерахування позивачу 3537.34 від 29.12.2015 року. проте доказів того, що позивачем дана сума отримана суду не надано. Як не надано доказів того, що відповідачем виконано обовязок щодо сплати орендної плати в розмірі та у строки, які визначені умовами договору за 2014 рік. Те, що позивачу направлялись листи з повідомлення нової адреси відповідача з проханням з'явитись для проведення звірки не може судом розцінюватись як сплата орендної плати позивачу. А доводи представника відповідача, що така поведінка позивача ними розцінюється як відмова позивача від отримання орендної плату є лише припущенням, на якому згідно з ч.4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України не може ґрунтуватися доказування. У звязку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення орендної плати з відповідача підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по орендній платі в сумі 6700 грн., за 2014-2015 роки .

Окрім того систематична несплата орендної плати (більше одного разу) згідно з п. д ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою та відповідно підставою для дострокового розірвання договору оренди землі.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2П до приватного підприємства «СТД ОСОБА_2» підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем було понесено судові витрати на сплату судового збору, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не було надано доказів витрат, понесених ним на проведення експертизи, суд не враховував такі витрати при вирішенні питання про розподіл судових витрат, оскільки згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України розподілу між сторонами підлягають лише документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60. 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до приватного підприємства «СТД АГРО» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення оредної плати та стягнення збитків - задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та приватним підприємством «СТД АГРО» (, вул. Гвоздовського, 1,офіс 1 с. Соколівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області) 02 листопада 2009 року та зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у відділі держкомзему Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру 23 лютого 2010 року за № 43 щодо оренди земельної ділянки площею 5.5661 га вартістю 60062.25 грн., кадастровий номер 010240315 розташованої на території Новомиколавської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області для ведення сільськогосподарського виробництва.

Стягнути з приватного підприємства «СТД-АГРО» на користь ОСОБА_1, 6700 грн. 90 коп. заборгованість з орендної плати за 2014-2015 роки

Стягнути з приватного підприємства «СТД-АГРО» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн.60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга чи заява не подавалась. У випадку подання апеляційної скарги, рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо воно не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.