АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Вівчар Н.В.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням державного виконавця Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції про надання дозволу на примусове проникнення до нежитлових приміщень, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Державний виконавець Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції (далі - відділ ДВС Чернівецького МУЮ) Чабан Галина Юріївна звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до нежитлових приміщень.

Вказувала на те, що на виконання ухвали Першотравневого районного суду м. Чернівці від 2 грудня 2015 року про забезпечення позову нею 9 грудня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам.

Виконуючи вказане судове рішення, 9 грудня 2015 року вона надіслала на адресу ОСОБА_4 вимогу, якою було зобов'язано останню з'явитися 15 грудня 2015 року о 11:00 годині та надати вільний доступ представникам Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ і іншим особам, залученим для проведення виконавчих дій, до товарно-матеріальних цінностей, що знаходяться у нежитлових приміщеннях по АДРЕСА_1.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22 ц - 672/16 головуючий у 1-й інстанції Войтун О.Б.

категорія 81 суддя-доповідач Міцней В.Ф.

У визначений державним виконавцем строк ОСОБА_4 в добровільному порядку не виконала ухвалу суду.

Виїздом державного виконавця за адресою, зазначеною в ухвалі суду, було встановлено, що приміщення, які знаходяться по АДРЕСА_1 були зачинені на замок, про що було складено відповідні акти 9 та 15 грудня 2015 року.

Посилаючись на ці обставини, просила постановити ухвалу, якою надати дозвіл державному виконавцю та особам, які будуть залучені до проведення виконавчих дій, примусово проникнути у нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 січня 2016 року подання державного виконавця задоволено: надано дозвіл державному виконавцю та особам, які будуть залучені до проведення виконавчих дій, примусово проникнути (ввійти) у нежитлові приміщення, що знаходяться по АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 9 грудня 2015 року була отримана нею 16 грудня 2015 року, тому державний

виконавець не мав права розпочинати примусове виконання ухвали суду про забезпечення позову до 16 грудня 2015 року.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 17 лютого 2016 року скасована ухвала Першотравневого районного суду м. Чернівці від 2 грудня 2015 року про забезпечення позову.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду - скасуванню з постановленням ухвали про відмову у задоволенні подання державного виконавця Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ Чабан Г.Ю. з таких підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до нежитлових приміщень, суд першої інстанції виходив з того, що накладення арешту на майно, яке знаходиться у приміщеннях по АДРЕСА_1, неможливе без проникнення державного виконавця та залучених осіб для проведення виконавчих дій до цих приміщень, які належать на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_1

Проте з таким висновком суду повністю не можна погодитись.

Відповідно до ч.2, 5 ст.25 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією і проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного дня стягувачу та боржникові.

Згідно з ч.1 ст.27 Закону України „Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Отже, примусове виконання рішення може бути розпочате державним виконавцем у разі невиконанням боржником самостійно судового рішення у встановлені постановою про відкриття виконавчого провадження строки.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ від 9 грудня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання ухвали Першотравневого районного суду м. Чернівці від 2 грудня 2015 року про забезпечення позову. У цій постанові вказано про необхідність боржнику добровільно виконати ухвалу негайно (а.с.4).

Постанову про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 отримала 16 грудня 2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та відміткою відділу зв'язку на конверті (а.с.5, 24).

Проте державним виконавцем 9 грудня 2015 року складено акт про неможливість виконання ухвали суду про забезпечення позову через те, що вищевказані приміщення зачинені на замок і боржник ОСОБА_1 на місці виконання відсутня (а.с.7).

Того ж дня державний виконавець надіслав ОСОБА_7 вимогу, якою зобов'язано її з'явитися 15 грудня 2015 року та надати вільний доступ представникам Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ і іншим особам, залученим для проведення виконавчих дій, до товарно-матеріальних цінностей, що знаходяться в приміщеннях по АДРЕСА_1 (а.с.6).

Однак доказів отримання боржником вказаної вимоги суду не надано.

15 грудня 2015 року державним виконавцем складено акт, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовилася впускати державного виконавця у вказані приміщення у зв'язку з неналежним оформленням додатків № 1, № 2 до ухвали суду про забезпечення позову і від підпису в акті відмовилася (а.с.8).

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не звернув уваги, що акти від 9 та 15 грудня 2015 року складені державним виконавцем до отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження і послався на ці акти як на докази вчинення боржником перешкод державному виконавцю у примусовому виконанні ухвали суду про накладення арешту на товарно-матеріальні цінності, які зберігаються у нежитлових приміщеннях по АДРЕСА_1.

Крім того, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 поділено в натурі між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, проте в оскаржуваній ухвалі не зазначено конкретно приміщення, до яких надано дозвіл на примусове проникнення.

Відповідно до положень ст.30 Конституції України, ч.2 ст.311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи без її вільної згоди на те інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших

осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

За таких обставин подання державного виконавця Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ Чабан Г.Ю. про надання дозволу на примусове проникнення до нежитлових приміщень не підлягає задоволенню.

Враховуюче наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду відповідно до п.2 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням ухвали про відмову у задоволенні подання державного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до нежитлових приміщень.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314 ЦПК України , колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 січня 2016 року скасувати.

У задоволенні подання державного виконавця Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції Чабан Г.Ю. про надання дозволу на примусове проникнення у нежитлові приміщення, що знаходяться по АДРЕСА_1, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: