Справа № 471/294/16-ц
Провадження №2/471/238/16
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Губанової В.М.

при секретарі Тягнирядно І.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в селищі Братське справу за позовом ОСОБА_1 до Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новокостянтинівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13 грудня 2000 року в селі Новокостянтинівка Братського району Миколаївської області померла - ОСОБА_2.

Після її смерті залишилось спадкове майно у виді права на земельну частку(пай) у землі КСПП ім.Мічуріна, яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, розміром 7,49 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії МК №0095530 виданого 27.12.1997 року на підставі рішення Братської РДА від 18.12.1997р. №227- р, та майнового паю в СТОВ ім.Мічуріна Братського району Миколаївської області в розмірі 2350грн.

Позивачка , як донька ОСОБА_2, є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, відповідно ст.1261 ЦК України, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 немає, так як батько позивачки та чоловік померлої ОСОБА_3 помер 13 жовтня 2013 року.

За таких умов, що позивачка є єдиною спадкоємицею на даний час за законом померлої ОСОБА_2, відповідачем в цій справі є відповідна територіальна громада в особі сільської ради.

Звернувшись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 отримала перелік документів необхідних для отримання свідоцтва про право на спадщину. Відповідно переліку, необхідно надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно в даному випадку оригінал сертифікату на право на земельну частку(пай). Так, як даний документ було втрачено, стало зрозуміло, що вона не має можливості оформити спадкове майно в нотаріуса, що також підтверджується письмовою відповіддю останнього.

До початку судового засідання позивачка надала суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила справу розглянути в її відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про визнання позову та просив справу розглянути у відсутність представника .

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

13 грудня 2000 року в селі Новокостянтинівка Братського району Миколаївської області померла - ОСОБА_2.

Після її смерті залишилось спадкове майно у виді права на земельну частку(пай) у землі КСПП ім.Мічуріна, яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, розміром 7,49 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії МК №0095530 виданого 27.12.1997 року на підставі рішення Братської РДА від 18.12.1997р. №227- р, та майнового паю в СТОВ ім.Мічуріна Братського району Миколаївської області в розмірі 2350грн.

Позивачка , як донька ОСОБА_2, є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, відповідно ст.1261 ЦК України, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 немає, так як батько позивачки та чоловік померлої ОСОБА_3 помер 13 жовтня 2013 року.

За таких умов, що позивачка є єдиною спадкоємицею на даний час за законом померлої ОСОБА_2, відповідачем в цій справі є відповідна територіальна громада в особі сільської ради.

Звернувшись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 отримала перелік документів необхідних для отримання свідоцтва про право на спадщину. Відповідно переліку, необхідно надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно в даному випадку оригінал сертифікату на право на земельну частку(пай). Так, як даний документ було втрачено, стало зрозуміло, що вона не має можливості оформити спадкове майно в нотаріуса, що також підтверджується письмовою відповіддю останнього.

Відповідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року, а тому при вирішенні даної справи необхідно керуватися нормами Цивільного кодексу в редакції 1963 року.

Системний аналіз положень розділу VII «Спадкове майно» ЦК УРСР «в редакції 1963 року) свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.524 ЦК УРСР(чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст.548 ЦК для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, що передбачено ст.549 ЦК.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно з ст.525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

Виходячи з викладеного позивачка є такою, що прийняла спадщину, так як подала про це заяву до нотаріальної контори.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину суповому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2.

Тому, на підставі викладеного і керуючись ст. ст.10, 60, 209,213, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1:

-право на земельну частку(пай) розміром 7,49 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії МК №0095530 виданого 27.12.1997 року на підставі рішення Братської РДА Миколаївської області від 18 грудня 1997 року №227-р;

-право власності на майновий пай в розмірі 2350 гривень в пайовому фонді СТОВ ім.Мічуріна Братського району Миколаївської області,

в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 13 грудня 2000 року.

Апеляційна скарга на рішення Братського районного суду Миколаївської області може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Губанова В. М.,