БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/27/16-ц
Провадження № 2/497/102/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Ковтун О.І.

без участі сторін,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області, Болградської районної державної адміністрації Одеської області, третьої особи Болградської державної нотаріальної контори Одеської області про визнання частково недійним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на земельні ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом (а.с.3-4), який згодом уточнила, не змінюючи при цьому, а ні предмету позову, а ні підстав позову (а.с.21), мотивуючи свої вимоги тим, що вона, як спадкоємець за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 26.06.2005 року, прийняла спадщину на належне йому майно на час відкриття спадщини, в тому числі і дві земельні ділянки загальною площею 2.00 га, в звязку з чим Болградською державною нотаріальною конторою їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.07.2008 року на земельну частку пай у землі яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. Кірова Болградського району розміром 2.25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0297600 від 05.12.1997 року. Проте Відділ Держгеокадастру у Болградському районі Одеської області відмовляється переоформити на її, позивачки, імя названі земельні ділянки, оскільки на ці ділянку на імя померлого був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 270777 від 01.06.2006 року, вже після смерті батька, що порушує вимоги ст.ст.25 і 346 ЦК України. Вказану спадщину позивачка фактично прийняла, шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до Болградської державної нотаріальної контори, і отримавши відповідний документ, однак оформлення відбулося з порушенням процедури з огляду на наявність вже державного акту. Зазначене стало приводом для звернення позивачки до суду.

Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.27, 28, 45).

Представник позивачки ОСОБА_3, діюча на підставі довіреності від 26.11.2015 року (а.с.14) в судове засідання не прибула, повідомлена належним чином (а.с.45), подала заяву від свого імені і від імені своєї довірительниці про розгляд справи у їх відсутність, наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог (а.с.58).

Відповідач Оріхівська сільська рада, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до чинного законодавства (а.с.26). ОСОБА_4 вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі їх представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.30).

Відповідач Болградська районна державна адміністрація Одеської області повідомлена належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.45). Надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала, справу просила розглядати у відсутність їх представника (а.с.29)

Третя особа Болградська районна державна нотаріальна контора Одеської області сповіщена належним чином (а.с.45). До суду надала письмові заперечення та просила справу розглядати у її відсутність за законом (а.с.31, 44).

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення уточнених позовних вимог за наступних підстав.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 10 та ч.1 ст.60 ЦПК України зобовязують кожну сторону (якою відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України є позивачка та відповідачі) довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. При цьому суд сприяє повному і всебічному зясуванню всіх обставин справи.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено, що 26 червня 2005 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ЖД № 012540, виданим на підставі запису акту про смерть № 24 від 29.06.2005 року, складеним Оріхівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельні ділянки загальною площею 2,00 га у межах згідно з планом, розташовані на території Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області, які належали померлому на підставі державного акту серії ЯА № 270777 від 01.06.2006 року (а.с.11), який був виданий після смерті його власника.

Згідно архівної довідки Архівного відділу Болградської районної державної адміністрації від 13.02.2016 року № 03-27/23 вбачається, що розпорядженням голови Болградської районної державної адміністрації від 21.12.2004 року № 972 «Про затвердження технічної документації з передачі громадянам земельних часток (паїв) в натурі та надання їх у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», затверджено технічну документацію з передачі земельних ділянок громадянам у власність, виділивши їх із земель СВК «Оріхівка» (а.с.32).

Спадкоємцем за законом після його смерті є донька ОСОБА_1, родинні відносини між якими підтверджуються свідоцтвом про народження ІІ-ЖД № 468717, виданим 10.10.1979 року Оріхівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.22) та довідкою про реєстрацію шлюбу № 120/02-71 від 03.07.2008 року, виданою Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (а.с.23).

Відділом Держгеокадастра у Болградському районі Одеської області від 16.03.2015 року представнику позивача відмовлено у видачі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку 1 га ріллі на території Оріхівської сільської ради; визначено вартість земельної ділянки станом на 01.01.2015 рік : рілля 20 789.00 гривен (а.с.12).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Вказану спадщину прийняла позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за законом шляхом звернення з заявою до Болградської державної нотаріальної контори Одеської області, що підтверджується копією спадкової справи № 618/08 заведеної до майна померлого 26.06.2005 року ОСОБА_2 (а.с.34- 43).

Позивачці було видано 03 липня 2008 року свідоцтво про право на спадщину за законом:

- на сертифікат на право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. Кірова Болградського району Одеської області, розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 21 613.52 гривен, належного померлому на підставі сертифіката серії ОД № 0297600, виданого Болградською райдержадміністрацією 03 грудня 1997 року;

- грошовий вклад з нарахованими процентами та компенсацією, що зберігається в Оріхівському відділенні № НОМЕР_1 «Державний Ощадний банк України» на рахунку № 8233, що належить померлому на підставі ощадної книжки, виданої вищевказаним відділенням ощадбанка (а.с.9, 42).

Втім, як вбачається з матеріалів справи, державний акт на вказану земельну ділянку був виданий 01.06.2006 року (а.с.11), проте як свідоцтво про право на спадщину за законом на цю земельну ділянку на підставі сертифікату - через два роки, 03.07.2008 року (а.с.9).

Згідно інформації Відділу Держгеокадастру у Болградському районі Одеської області від 02.03.2016 року № С-21/0-23/6-16 щодо підстав не вилучення сертифікату на право на земельну частку (пай) після смерті його покійного власника ОСОБА_2 вбачається, що відповідно до п.6 Указу Президента України «Про порядок поювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року 720/95 після видачі громадянинові державного акту на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат повертається до районної державної адміністрації.

Відповідно до п.3.1 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» (із змінами) видача державних актів на право власності на земельну ділянку покладається на Центри державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні, та міські центри державного земельного кадастру ті їх структурні підрозділи.

В звязк уз цим, під час видачі громадянам державних актів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва районними реєстраційними відділами регіональних філій ДП «Центр ДЗК» у них вилучались належні їм сертифікати.

Однак, державний акт на імя ОСОБА_2 було виготовлено та зареєстровано після його смерті, а тому видати його було неможливо, та відповідно вилучити у нього сертифікат (а.с.57).

Як зазначено в п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Суд не може погодитись із доводами третьої особи про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом в частині спадщини на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. Кірова Болградського району Одеської області розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), належного померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку /пай/ серії ОД № 0297600, виданого Болградською райдержадміністрацією 05.12.1997 року, на підставі рішення від 30.04.1997 року № 265, видане на імя позивачки ОСОБА_1 було видано правомірно, оскільки на час оформлення спадкових прав був виданий держаний акт на цю земельну ділянку.

Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки щодо визнання недійсним частково свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 від 03.07.2007 року в частині права на земельну частку /пай/ у землі яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. Кірова Болградського району Одеської області, розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), належного померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку /пай/ серії ОД № 0297600, виданого Болградською райдержадміністрацією 05.12.1997 року, на підставі рішення від 30.04.1997 року № 265.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації.

Згідно ст. 126 Земельного Кодексу України (в редакції, що діяла на час оформлення відповідачем права власності на спірну земельну ділянку) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Таким чином, позивачка, як спадкоємець за законом, вважається такою, що прийняла спадщину, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_2. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачка набула право на це майно, а саме на земельні ділянки загальними площами 0.22 га та 1.78 га, всього 2.00 га у межах згідно з планом, розташовані на території Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.25, 116,125 Земельного Кодексу України, ст.ст.328, 373, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 131, 197 п.2, 208, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 Василівни до Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області, Болградської районної державної адміністрації Одеської області, третьої особи Болградської державної нотаріальної контори Одеської області про визнання частково недійним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на земельні ділянки задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 03.07.2008 року Болградською районною державною нотаріальною конторою Одеської області (спадкова справа № 618/08) на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - спадкоємиці за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 26 червня 2005 року в частині права на земельну частку /пай/ у землі яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. Кірова Болградського району Одеської області розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), належного померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку /пай/ серії ОД № 0297600, виданого Болградською райдержадміністрацією 05.12.1997 року, на підставі рішення від 30.04.1997 року № 265.

Визнати право власності на земельні ділянки загальними площами 0.22 га та 1.78 га у межах згідно з планом, що розташовані на території Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області, належних ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 270777 (кадастрові номера - :01:001:1067 та :01:003:1087 відповідно) від 01 червня 2006 року за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як за спадкоємицею за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 26 червня 2005 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В.Кодінцева