АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2598/16 Головуючий 1 інст. - Букрєєва І.А.
Категорія: виконавчі Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Гуцал Л.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 та державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Самойлової Катерини Геннадіївни на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, за участю заінтересованої особи - ОСОБА_4,

в с т а н о в и л а:

В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеною скаргою, посилаючись на те, що 18 листопада 2015 року постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - Московський ВДВС ХМУЮ) відмовлено у відкритті виконавчого провадження щодо примусового виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2015 року з тих підстав, що у виконавчому документі не зазначено дату набрання чинності рішення, дату видачі виконавчого документа та ідентифікаційний номер боржника; крім того питання щодо відмови у відкритті виконавчого провадження вирішено з пропуском строку, передбаченого частиною 2 статті 26 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-Х1У (з наступними змінами) «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-Х1У), та не направлена стягувачеві.

Вважаючи такі дії державної виконавчої служби незаконними, ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_1 просив скасувати постанову державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ від 18 листопада 2015 року, зобов`язати уповноважених посадових осіб Московського ВДВС ХМУЮ постановити ухвалу про відкриття виконавчого провадження та розпочати примусове виконання вказаної ухвали суду.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задоволено частково.

Дії державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Кійко І.О. щодо ухвалення постанови ВП № 49399513 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18 листопада 2015 року визнано неправомірними.

Постанова державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Кійко І.О. про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49399513 від 18 листопада 2015 року визнана неправомірною з зобов`язанням скасувати дану постанову.

В задоволенні скарги в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального, процесуального права, просить змінити ухвалу суду першої інстанції, зобов`язати уповноважених посадових осіб Московського ВДВС ХМУЮ постановити ухвалу про відкриття виконавчого провадження та розпочати примусове виконання вказаної ухвали суду, скасувати ухвалу в частині відмови в задоволенні скарги та стягнути з Московського ВДВС ХМУЮ на користь заявника 13 430 грн. 80 коп. судових витрат. Зокрема зазначає, що справа не розглянута протягом розумного строку, судове засідання проведено в кабінеті судді, де відсутній Прапор України, Державний Герб України, необхідна кількість місць, столів та інших передбачних законом приладів, ОСОБА_2 не надана можливість ознайомитися з матеріалами справи протягом розумного строку; зауваження на протокол судового засідання не розглянуті; скаргу частково задоволено, судові витрати підтверджено документально, тому підстав для відмови в задоволенні вимог в цій частині не було.

В апеляційній скарзі Самойлова К.Г. - державний виконавець Московського ВДВС ХМУЮ, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального, процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги в повному обсязі. Зокрема зазначає, що заява про відкриття виконавчого провадження, яку ОСОБА_7 подав 13 листопада 2015 року, передана для виконання державному виконавцю після резолюції начальника на наступний день, а саме - 16 листопада 2015 року; з відповідним запитом щодо ідентифікаційного коду державний виконавець не мав змоги звернутись, оскільки виконавчий документ не прийнято до провадження.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Самойлової К.Г. - не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції вважав дії державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ щодо ухвалення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними, у зв`язку з чим постанова від 18 листопада 2015 року ВП № 49399513 підлягає скасуванню; оскільки сума судових витрат в розмірі 13 430 грн. 80 коп. не підтверджена документальнло, правових підстав для її стягненя не має. Однак повністю погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; неправильно застосував норми матеріального, процессуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте вказані вимоги закону залишилися поза увагою суду.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2015 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам заборонено проводити ремонтно-будівельні роботи другого поверху частини житлового будинку АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

На виконання даної ухвали Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист, який пред'явлено до примусового виконання Московським ВДВС ХМУЮ.

Згідно пунктів 21., 2.2., 2.8. Наказу Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» документи, що надходять на адресу районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділів державної виконавчої служби (далі - Відділ) приймаються, попередньо опрацьовуються та реєструються діловодом Відділу.

Попереднє опрацювання документів включає перевірку правильності їх адресування, оформлення і цілісності упаковки, її розкриття, перевірку наявності документів та додатків до них, а також розподіл їх за виконавцями.

Визначення виконавців здійснюється відповідно до змісту документів і розподілу обов'язків між працівниками Відділу.

Зареєстровані в установленому порядку документи розглядаються керівником Відділу не пізніше наступного робочого дня з дня надходження кореспонденції до Відділу, а документи за рішеннями, що підлягають негайному виконанню, - в день їх надходження.

Результати розгляду документів керівником фіксуються в резолюції.

Після накладення резолюції керівником Відділу документи повертаються діловоду для внесення необхідної інформації до реєстраційних та (або) облікових журналів, у необхідних випадках - для оформлення документів в обкладинку, та не пізніше наступного робочого дня з дня накладення резолюції передаються виконавцям до виконання або на ознайомлення.

Документи, отримані безпосередньо керівником Відділу на особистому прийомі, передаються на реєстрацію діловоду в день їх надходження.

Заява про відкриття виконавчого провадження була подана ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 13 листопада 2015 року та після резолюції начальника передано на виконання державному виконавцю Московського ВДВС ХМУЮ Кійко І.О.

За правилами частини 1 статті 25 Закону № 606-Х1У державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчнився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

18 листопада 2015 року постановою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Кійко І.О. відмовлено у відкритті виконавчого провадження щодо примусового виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2015 року з тих підстав, що у виконавчому документі не зазначено дату набрання чинності рішення, дату видачі виконавчого документа та ідентифікаційний номер боржника.

Відповідно до частини 2 статті 32 Конституції України та частини 1 статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною 1 статті 18 Закону № 606-Х1У, якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини 1 статті 26 цього закону встановлено, що в разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини 3 статті 11 Закон № 606-Х1У державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадженнея необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі й конфіденційну.

Така правова позиція міститься в постанові Веховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14, яка відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.

При цьому в ухвалі зазначено, що копія підлягає негайному направленню до виконання Московського ВДВС ХМУЮ. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

З огляду не це, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про визнання дії державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Кійко І.О. щодо ухвалення постанови ВП № 49399513 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18 листопада 2015 року та самої постанови неправомірними.

Доводи апеляційної скарги державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Самойлової К.Г. щодо отримання виконавчого документу після резолюції керівника на висновки суду в цій частині не впливають.

Разом з цим, з висновком суду про зобов'язання скасувати постанову ВП № 49399513 погодитись не можна.

Відповідно до частини 2 статті 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Оскільки дії державного виконавця Московського ВДВС УМУЮ та постанови ВП № 49399513 обгрунтовано визнані судом першої інстанції неправомірними, підстав для скасування цієї постанови немає.

Крім того вирішення питання про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження є виключним повноваженням державного виконавця. При цього державний виконавець зобов`язаний розглянути заяву щодо прийняття виконавчого документа до виконання з дотриманням вимог Закону 606-Х1У.

Відповідно до вимог статті 388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати на правову допомогу належать до судових витрат ( частина 1, пункт 2 частини 3 статті 79 ЦПК України).

Правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги (частина 1 статті 56 ЦПК України).

За правилами частин 1, 2 статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

08 липня 2015 року ОСОБА_2 уклав з адвокатом Карабановим О.Ю. Договір про надання правової допомоги з Додатковою угодою до нього від 03 грудня 2015 року.

Адвокат Карабанов О.Ю. доручав помічнику ОСОБА_9, з яким він уклав трудовий договір 03 листопада 2014 року, надавати правову допомогу ОСОБА_10 на підставі доручень від 03-04 грудня 2015 року, від 15 грудня 2015 року, від 18 грудня 2015 року, від 21-22 грудня 2015 року, від 29 грудня 2015 року.

На підтвердження обсягу виконаних робіт за Договором про надання правової допомоги надано акти від 08 грудня 2015 року, від 08 січня 2016 року, 08 лютого 2016 року, а також звіти від 03 грудня 2015 року, від 07 грудня 2015 року, від 15 грудня 2015 року, від 18 грудня 2015 року, від 22 грудня 2015 року, від 25 грудня 2015 року, 29 грудня 2015 року (а. с. 26-29, 55-86).

Згідно роз'яснень, що містяться в пункті 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Документально підтверджено судові витрати заявника лише на суму 467 грн. 58 коп.: 43 грн. 54 коп., 67 грн. 90 коп. - за видачу копії технічного запису судового засідання від 18 грудня 2015 року (а. с. 32-33), 42 грн. 92 коп. - за направлення документів поштою (а. с. 74), 275 грн. 61 коп. - за подання апеляційної скарги (а. с. 105) та 37 грн. 88 коп. - за курьєкрську доставку скарги на дії державного виконавця.

Оскільки скарга ОСОБА_10 на дії державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ підлягає частковому задоволенню, сума судових витрат, документально підтверджена на загальну суму 467 грн. 58 коп., підлягає стягненню з Московського ВДВС ХМУЮ на користь заявника.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про те, що зауваження на протокол судового засідання не розглянуті, не ґрунтуються на законі, оскільки ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 14 березня 2016 року відмовлено у посвідченні зауважень до журналу судового засідання від 18 грудня 2015 року.

Посилання на порушення розумних строків розгляду справи не можуть бути прийняті до уваги. Справа не розглянута у десятиденний строк, передбачений частиною 1 статті 386 ЦПК України, з об'єктивних причин. Так, скарга надійшла до суду 08 грудня 2015 року. Ухвалою судді від 09 грудня 2015 року справа призначена до розгляду на 18 грудня 2015 року. За заявою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ 18 грудня 2015 року справа відкладена розглядом на 02 лютого 2016 року. Оскільки суддя знаходилась у нарадчій кімнаті по справі № 610/4594/14-к, 02 лютого 2016 року справа відкладена слуханням на 15 лютого 2016 року, коли і була постановлена ухвала.

Проведення судового засідання в кабінеті судді, де відсутній Прапор України, Державний Герб України, необхідна кількість місць, столів та інших передбачних законом приладів, не є самостійною підставою для скасування ухвали в розумінні вимог статті 311 ЦПК України.

Доводи про те, що ОСОБА_2 не надана можливість ознайомитися з матеріалами справи протягом розумного строку, не є обгрунтованими, оскільки пройцесуальним законом таких строків не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 3, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Самойлової Катерини Геннадіївни - відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року змінити.

Резолютивну частину викласти в такій редакції:

«Скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кійко І.О. щодо ухвалення постанови від 18 листопада 2015 року ВП № 49399513 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Постанову державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кійко І.О. від 18 листопада 2015 року ВП № 49399513 про відмову у відкритті виконавчого провадження визнати неправомірною.

Стягнути з Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на користь ОСОБА_2 467 грн. 85 коп. (чотириста шістдесят сім грн. 95 коп.) судових витрат.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити».

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Л.В.Гуцал

Р.М.Піддубний