Справа № 603/86/13- ц
Провадження № 6/603/7/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2016 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Швець Н.С.,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастириська заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання,-

в с т а н о в и в:

Представник стягувача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про поновлення строку для пред'явлення до виконаннявиконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів та видачу виконавчого листа на виконання рішення Монастириського районного суду від 28.03.2013 року, обґрунтовуючи заяву тим, що 03.05.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та представником відповідача ОСОБА_4 укладено мирову угоду в процесі виконання. Згідно розписки від 03.05.2013 року представником відповідача ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості сплачено дві тисячі доларів США та в березні 2014 року три тисячі доларів США, однак у повній мірі умови мирової угоди та рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 28.03.2013 року залишилися не виконаними.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні просить заяву задовольнити, поновити пропущений строк для пред»явлення виконавчого документа до виконання. Суду пояснив, що відповідач та його представник ОСОБА_4 пообіцяли ОСОБА_1 добровільно виконати зобов»язання по поверненню суми боргу, про що свідчить укладена у приміщенні його кабінету між сторонами мирова угода. Вважає, що у даному випадку відповідач та представник відповідача скористалися довірою та людяністю ОСОБА_1, що і стало причиною пропуску визначеного законодавством строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання. На сьогоднішній день сума боргу ОСОБА_3 становить 3000 доларів США.

Відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 371 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності осіб, які не з'явилися.

Судом встановлені такі обставини.

У справі №603/86/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики Монастириським районним судом Тернопільської області 28.03.2013 року ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 84 014 (вісімдесят чотири тисячі чотирнадцять) грн. 49 коп. згідно договору позики від 29.04.2010 року, а також понесені судові витрати: 840 (вісімсот сорок) грн. сплаченого судового збору та 1000 (одну тисячу) грн. витрат на правову допомогу.

У силу ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. № 606-XIV, з наступними змінами та доповненнями, виконавчий документ може бути пред'явлений до примусового виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення Монастириського районного суду Тернопільської області набрало законної сили 08.04.2013 року.

Статтею 371 ЦПК передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Процесуальний порядок поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання встановлений ч. 2 ст. 371 ЦПК, а саме: заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання.

У силу ч. 2 ст. 368 ЦПК за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Відповідно до принципу диспозитивності виконавчий документ видається на прохання стягувача (його представника).

При вирішенні відповідно до ст.371 ЦПК питання про поновлення строку для пред»явлення виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з»ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання.

Системний аналіз вищевказаних правових норм дає підстави вважати, що заява про поновлення строку подається одночасно з пред'явленням виконавчого документа до суду, який видав виконавчий документ або до суду за місцем виконання.

Як убачається з оглянутих матеріалів цивільної справи №603/86/13-ц, ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 до березня 2016 року не зверталися до суду із заявою про видачу виконавчого листа про звернення до виконання рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 28.03.2013 року, і, як наслідок, виконавчий лист не видавався, що також підтверджується довідкою секретаря Монастириського районного суду Тернопільської області від 11.03.2016 року.

І лише у березні 2016 року представник позивача звернувся до суду із заявою про видачу йому виконавчого документа. Як з»ясовано у судовому засіданні, на момент розгляду заяви, такого документа він не одержав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування заяви представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що 03.05.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та представником відповідача згідно доручення ОСОБА_4 укладено мирову угоду в процесі виконання. Згідно розписки від 03.05.2013 року представником відповідача ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості сплачено дві тисячі доларів США та в березні 2014 року три тисячі доларів США, однак у повній мірі умови мирової угоди залишилися не виконаними.

Суд дане обґрунтування до уваги не приймає, оскільки відповідно до ч.1 ст.372 ЦПК питання щодо визнання судом мирової угоди або відмови стягувача від примусового виконання може вирішуватися судом в межах виконавчого провадження, тобто після винесення держаним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом.

Отже, аналіз положень даних статей вказує на обов»язкове визнання мирової угоди судом з постановленням відповідної ухвали згідно положень процесуального законодавства.

Суд вважає необґрунтованими посиланнязаявника на укладення між сторонами мирової угоди, оскільки, як з»ясовано у судовому засіданні, стягувач не звертався до суду із заявою про видачу йому виконавчого листа, відповідно, виконавчий лист до виконання не був пред»влений, виконавче провадження не відкривалося, мирова угода в процесі виконання, затверджена судом, відсутня, чого не заперечив у судовому засіданні представник позивача.

Крім того, звернувшись до суду із заявою про поновлення строку пред»явлення виконавчого листа до виконання, представник позивача просить видати виконавчий лист, що й вказує на те, що стягувач ОСОБА_1 не скористався своїм правом звернення до суду із заявою про видання йому виконавчого листа в порядку, визначеному положенням ст. 368 ЦПК, а фактично погодився на добровільне виконання відповідачем зобов»язань по поверненню боргу, відмовившись від здійснення своїх процесуальних прав та обов'язків і своєчасно не з'ясувавши питання строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

На переконання суду у даному випадку не доведено поважність пропуску строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання, а посилання на те, що виконавчий лист не пред»являвся до виконання у зв»язку з наміром боржника добровільно виконати рішення суду, не є поважною причиною пропуску строку. Що ж стосується порушеного у заяві питання про видачу виконавчого листа, то воно не підлягає розгляду судом на підставі ст. 371 ЦПК. Таке право, як зазначено, регламентується положенням ст. 368 ЦПК.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що у даному випадку стягувачем пропущено строк для пред»явлення виконавчого документа до виконання з причин, які суд не визнає поважними і не знаходить підстав для поновлення пропущеного строку, а тому у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку пред»явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 210, 293, 371 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, із наступними змінами та доповненнями, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя

Суддя: ОСОБА_5