31.03.2016 Справа № 2-о/331/40/2016 331/2705/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Мінасова В.В., при секретарі Федорович Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на окупованій території в порядку ст. 257-1 ЦПК України

В обґрунтування заяви зазначено, що її чоловік ОСОБА_2 помер 08.03.2016 року в 9-ій клінічній больниці м. Донецьк в результаті набряку головного мозку.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувався на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ.

На підставі вищевикладеного, просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, Луганська обл.., м. Антрацит, місце смерті: 9-та клінічна лікарня м. Донецьк, яка настала 08.03.2016 року.

Заявник у судовому засідання не зявилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, доводи наведені в обґрунтування заяви підтримала, просила суд задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представник заінтересованої особи - Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб 01.10.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 256, що додане до матеріалів справи.

Після вимушеного переселення з окупованої території ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були взяті на облік внутрішньо переміщеної особи та встановлено їх фактичне місце проживання: 69000, АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № НОМЕР_1 від 21.12.2015 року, виданою на імя ОСОБА_2 та довідкою № НОМЕР_2 від 21.12.2015 року, виданою на імя ОСОБА_1, що додані до матеріалів справи.

ОСОБА_2 помер 08.03.2016 року від набряку головного мозку, що підтверджується довідкою № 36 від 09.03.2016 року, виданою 9-ою клінічною лікарнею м. Донецьк, що додана до матеріалів справи.

Крім того, заявник долучив до матеріалів справи свідоцтвом про смерть 08.03.2016 року ОСОБА_2, видане на окупованій території.

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції з клопотанням щодо державної реєстрації смерті ОСОБА_2, який помер 08.03.2016 року в 9-ій клінічній лікарні м. Донецьк

Проте, у реєстрації смерті ОСОБА_2, який помер 08.03.2016 року та видачі відповідного свідоцтва заявнику було відмовлено з посиланням на те, що лікарське свідоцтво про смерть, видане на окупованій території та лікарська довідка про смерть № 36 від 09.03.2016 року, виданою 9-ою клінічною лікарнею м. Донецьк не створює юридичних наслідків, оскільки видано на території, яка не підконтрольна органам державної влади України та розяснено право на звернення з відповідною заявою до суду.

Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000 року, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940.

Згідно статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. № 1207- VIІ, державні органи і органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, Луганська обл.., м. Антрацит, місце смерті: 9-та клінічна лікарня м. Донецьк, яка настала 08.03.2016 року, що передбачено ст. 257-1 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 257-1, 258 ЦПК України, частинами 1-3 ст. 9 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. №№ 1207-VІІ, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, Луганська область, м. Антрацит, місце смерті: 9-та клінічна лікарня м. Донецьк, яка настала 08.03.2016 року.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Мінасов