У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 26 січня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 грудня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останньому кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 22,80 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що відповідачем умови кредитного договору не були виконані, позивач просить стягнути з нього прострочену заборгованість за кредитом станом на 30 квітня 2015 року у сумі 26 178 грн 73 коп.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 26 січня 2016 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, керуючись ст. ст. 256, 261, 264, 267 ЦК України, виходив із того, що за зобов'язанням сплив строк позовної давності, оскільки останній платіж відповідачем було здійснено 29 січня 2008 року, строк дії картки - до грудня 2008 року, а до суду банк звернувся у червні 2015 року. Оскільки стороною у справі було заявлено про застосування строку позовної давності, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у позові з цих підстав.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк