Номер провадження: 22-ц/785/3007/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Артеменка І.А.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» - ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2015 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за розпискою,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за розпискою.

Одночасно з подачею позову, позивачка надала заяву про забезпечення позову, а саме просила суд в якості забезпечення позову накласти арешт на АДРЕСА_1.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2015 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4.

Вважаючи ухвалу суду незаконною представник ПАТ «ПроКредит Банк» - ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2015 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ч.2 п.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.312 ЦПК України апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 37 по пров. Дунаєва у м. Одесі, яка належить ОСОБА_4 суд помилково дійшов зазначеного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що 25 листопада 2005 року між АТ «ПроКредит Банк» та ФОП ОСОБА_4 було укладено рамкову угоду № 470, зі змінами та доповненнями.

19 березня 2013 року між АТ «ПроКредит Банк» та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір про надання траншу № 501.43376/FW501.516, згідно якого позичальнику було надано кредит в сумі 110000,00 доларів США, строк користування 36 місяців. Доказом видачі кредиту є виписка з рахунку позичальника.

25 листопада 2005 року між АТ «ПроКредит Банк» та ФОП ОСОБА_4, було укладено договір іпотеки № 469-ІД 01, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 4254, зі змінами та доповненнями внесеними на підставі договору № 1 про внесення змінами та доповненнями до договору іпотеки від 26 березня 2013, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 739.

Невиконанням зобовязання за кредитом ОСОБА_6 допущена заборгованість 84917,01 доларів США, що по курсу НБУ становить 2188555,62 грн. та 758047,29 грн. пені, а всього 2946602,91 грн.

Тобто іпотекою квартири на яку накладено арешт ухвалою від 19 листопада 2015 року забезпечується заборгованість в сумі 2946602,91 грн.

Згідно ч. 6, 7 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

АТ «ПроКредит Банк» як іпотекодержатель квартири, іпотека якої зареєстрована 25 листопада 2005 року, на яку накладено арешт ухвалою від 19 листопада 2015 року має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотечної квартири.

Арешт на іпотечну квартиру накладений на підставі оспорюваної ухвали перешкоджає банку реалізувати свої права на звернення стягнення на квартиру.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 передбачено, що «розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів».

За викладених обставин колегія суддів вважає, що викладені обставини судом зясовано неповно, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_3

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п. 2 ч. 2 ст. 307, ч. 1 п. 2 ст. 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2015 року скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

ОСОБА_7