Справа № 548/507/16-ц
Провадження №2/548/336/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"04" квітня 2016 р. м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В., розглянувши позовну заяву Хорольського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача коштів в сумі 1279 грн., 86 коп. , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача коштів в сумі 1279 грн., 86 коп. із одночасним поданням клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на положення ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Дослідивши подану позовну заяву суддя вважає, що її слід залишити без руху, а у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити з наступних підстав.

В порушення вимог ст. 119 ЦПК України за подання позовної заяви не сплачено судовий збір.

За змістом клопотання про звільнення від сплати судового збору вбачається, що позивач посилається на тяжке фінансове становище без надання суду належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження наявності обставин, що ускладнюють сплату судового збору (відсутність укладених договорів чи отриманих передплат на їх виконання; відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, обставини непереборної сили тощо).

Відповідно до ч.2 ст.92 Конституції України Державний бюджет України встановлюється виключно законами України. Виходячи з наведеного, суди не наділені правом своїми рішеннями здійснювати вплив на формування його видаткової частини. Оскільки згідно Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР (стаття 129) судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, то за наявних обставин справи судом не може бути прийнято рішення про зміну видаткової частини Державного бюджету України на відповідний рік.

Суддя зазначає, що підставою для звільнення чи відстрочення від сплати судового збору можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють сплату або роблять її неможливою, тому усі ці обставини повинні бути доведені позивачем. У даному випадку такі юридичні факти у позивача відсутні. Суддя зазначає, що навіть відсутність коштів на рахунках позивача на конкретну дату не свідчить про неможливість виконання сплати судового збору. Доказів наявності інших обставин, що ускладнюють сплату судового збору або роблять її неможливим, позивачем до суду не надано.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що положення ст.8 ЗУ «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України повязують можливість звільнення сторони від сплати судового збору з врахуванням її майнового стану, що безумовно передбачає необхідність дослідження судом відповідних даних, клопотання позивача, як субєкта спірних правовідносин, кошти якого формуються переважно за рахунок страхових внесків, до задоволення не належить.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України надає суду свої докази і доводить перед судом їх переконливість, зокрема, і на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Наведене дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Якщо залежно від рівня майнового стану, доведеного належними та допустимими доказами, сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Разом з тим суд звертає увагу, що позивачем до клопотання про звільнення від сплати судового збору не було надано жодних доказів на підтвердження відсутності коштів та відповідних бюджетних асигнувань на сплату судового збору позову, а так само не надано доказів відсутності коштів на рахунках та вжиття заходів, спрямованих на отримання відповідного фінансування, тощо.

Таким чином, позивачем до клопотання про звільнення від сплати судового збору доказів про сплату судового збору, доказів на підтвердження відсутності коштів для сплати судового збору станом на момент звернення до суду або доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору не додано.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Хорольського районного центру зайнятості області про звільнення /відстрочення/ від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Хорольського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача коштів в сумі 1279 грн., 86 коп. ,- залишити без руху.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я: