АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 759/766/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Уляновська О.В.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/796/6269/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Соколової В.В.

при секретарі - Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_3 до Житлово-експлуатаційної контори «2812», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району в м. Києві», Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр», Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Київської міської державної адміністрації, Антимонопольного комітету України про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 до Житлово-експлуатаційної контори «2812», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району в м. Києві», Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр», Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Київської міської державної адміністрації, Антимонопольного комітету України про відшкодування шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року скасувати.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року постановлена з порушенням норм процесуального права. Посилався на те, що ним при поданні позову та на виконання ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року про залишення позову без руху надавалися листи-відповіді від органів державної влади, квитанції, та всі інші документи, що в нього наявні, у зв'язку чим безпідставним є висновок суду про неподання позивачем доказів.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Антимонопольного комітету України Прохоров Євгеній Іванович проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представники Житлово-експлуатаційної контори «2812» Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району в м. Києві», Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр», Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Київської міської державної адміністрації в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, представник Верховної Ради України та представник Київської міської державної адміністрації подали заперечення на апеляційну скаргу в яких просили ухвалу суду залишити без змін, слухати справу у їх відсутності, інші причину неявки суду не повідомили, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення позивача та представника Антимонопольного комітету України, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Житлово-експлуатаційної контори «2812» Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району в м. Києві», Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр», Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Київської міської державної адміністрації, Антимонопольного комітету України про відшкодування шкоди.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без руху та надано п'ятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для усунення наступних недоліків позову: не чітко викладено зміст позовних вимог та обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не додано доказів, що підтверджують кожну обставину справи та підстав для звільнення від доказування.

Постановляючи ухвалу від 22 лютого 2016 року та, повертаючи позовну заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем недоліки позовної заяви у визначений судом строк не усунуто, у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України позовну заяву не приведено, а тому вона підлягає поверненню.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 19 січня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Житлово-експлуатаційної контори «2812», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району в м. Києві», Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр», Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Київської міської державної адміністрації, Антимонопольного комітету України про відшкодування шкоди.

Згідно вимог ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, повинен перевірити дотримання позивачем вимог статей 119 і 120 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі. Даною статтею також встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Відповідно до вимог статті 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або у випадку не сплати судового збору, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та зазначає недоліки позовної заяви, які позивачу необхідно усунути, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо у встановлений в ухвалі суду строк позивач виконає вимоги ухвали суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без руху так як в ній не чітко викладено зміст позовних вимог та обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не додано доказів, що підтверджують кожну обставину справи та підстав для звільнення від доказування. Надано строк для усунення вказаних недоліків позовної заяви.

Вказану ухвалу ОСОБА_3 було отримано 19 лютого 2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке є в матеріалах справи.

19 лютого 2016 року ОСОБА_3, на виконання вимог ухвали від 20 січня 2016 року, було подано до Святошинського районного суду м. Києва додаткові пояснення на позову заяву та копії його звернень до відповідачів для отримання відповідей стосовно обставин, які стосуються предмету позову. Також, в поясненнях позивачем було зазначено, що відповіді на звернення йому ще не надійшли, проте після надходження вони будуть надані, або можуть бути витребувані судом в подальшому.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 до Житлово-експлуатаційної контори «2812», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району в м. Києві», Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр», Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Київської міської державної адміністрації, Антимонопольного комітету України про відшкодування шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу, з підстав не усунення недоліків позову та невідповідності позовної заяви вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Вимоги до форми та змісту позову визначені ст. 119 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без руху та, в подальшому, визнаючи її неподаною і повертаючи позивачу, суд першої інстанції вважав, що позивачем нечітко викладено зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а тому заява не відповідає положенням ст. 119 ЦПК України.

Разом з тим, статтею 119 ЦПК України не встановлено конкретних вимог до формулювання змісту позовних вимог та викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позовна заява ОСОБА_3 формально складена з урахуванням норм ст. 119 ЦПК України, та містить як зазначення позовних вимог, так і обґрунтування позову в редакції, як те вважає за потрібне зазначити позивач.

В поданих на виконання ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року про залишення позову без руху додаткових поясненнях також зазначено, що для підтвердження своїх вимог доказами, ОСОБА_3 подано відповідні запити до житлово - експлуатаційних організацій, що здійснюють нарахування оплати за комунальні послуги, проте відповіді ще не надійшли. Також вказав, що на підтвердження доводів позову щодо сплати за комунальні послуги ним також долучено копії квитанцій про сплату.

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3, розпорядившись своїми правами на власний розсуд, сформулював вимоги та виклав їх обґрунтування в такій редакції, в якій вважав за потрібне, а також долучив до позову ті докази, які у нього були в наявності.

Проте, постановляючи ухвалу від 22 лютого 2016 року, суд першої інстанції вказаних обставин не врахував та прийшов до передчасного висновку про невідповідність поданої ОСОБА_3 позовної заяви вимогам ст. 119 ЦПК України та про повернення позовної заяви з підстав не усунення недоліків.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: