Справа № 755/6749/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р. Дніпровський районний суду м. Києва в складі

Головуючого судді - Бартащук Л.П.

при секретарі - Ізвольській С.С.

за участю представника заінтересованої особи ПАТ «Телесистеми України» - Скрицького О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Закритого акціонерного товариства «Петер-Сервіс» про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та про видачу виконавчого документу на підставі іноземного суду, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання Закритого акціонерного товариства «Петер-Сервіс» про надання дозволу на виконання на території України заключного арбітражного рішення Німецької інституції з арбітражних справ у арбітражному процесі між ЗАТ «Петер-Сервіс» до ПрАТ «Телесистеми України» та видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду.

Клопотання обґрунтоване тим, що 22.12.2013 року Німецькою інституцією з арбітражних справ було ухвалено заключне арбітражне рішення в арбітражному процесі DIS-SV-CB-1119/11 між ЗАТ «Петер Сервіс» та ПАТ «Телесистеми України», яким (п. 98) боржнику присуджено сплатити ЗАТ «Петер-Сервіс» 116 358,68 дол. США та 18 171,65 Євро.

Згідно з «Положенням про арбітражний суд» Німецької інстанції з арбітражних справ заключне рішення є остаточне, а його винесення передбачається лише у випадку його не оскарження та якщо воно не набрало законної сили.

Підтримавши клопотання у направлених до суду письмових заявах, представник заявника ЗАТ «Петер-Сервіс» просив провести судові засідання у його відсутність, задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Представник заінтересованої особи ПрАТ «Телесистеми України» - Скрицький О.М. в судовому засіданні, заявлені вимоги не визнав та просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутня письмова арбітражна угода.

Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення представника ПрАТ «Телесистеми-України», вивчивши клопотання та дослідивши надані суду докази, встанови наступне.

Відповідно до ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розглядцивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражі) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципами взаємності.

З наданих суду доказів убачається, що 22.12.2013 року Німецькою інституцією з арбітражних справ було ухвалено заключне арбітражне рішення в арбітражному процесі DIS-SV-CB-1119/11 між ЗАТ «Петер Сервіс» та ПрАТ «Телесистеми України» (а.с. 4-28).

Згідно з п. 98 рішення боржнику - ПрАТ «Телесистеми України» присуджено сплатити ЗАТ «Петер-Сервіс» 116 358,68 дол. США та 18 171,65 Євро (а.с. 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 396 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 2 ст. 396 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено:

1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили;

2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи;

3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України;

4) якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді;

5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні;

6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду;

7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України;

8) в інших випадках, встановлених законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»,у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що:

- одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

- сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

- рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

- склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

- рішення ще не стало обов'язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що: об'єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно дост. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов'язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та ст. 36.

Сторона, що спирається на арбітражне рішення, або порушує клопотання про його виконання, повинна подати оригінал належним чином засвідченого арбітражного рішення або належним чином засвідчен у копію такого, а також оригінал арбітражної угоди, зазначеної в ст. 7, або належним чином засвідчену копію такої. Якщо арбітражне рішення або угода викладені іноземною мовою сторона повинна подати належним чином засвідчений переклад цих документів на українську або російську мову.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», арбітражна угода -це угода сторін про передачу до арбітражу всіх спорів або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними у зв'язку з будь-якими конкретними правовідносинами,незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Відповідно до п. d ч.1 ст. V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень, - у визнанні та виконанні арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, протии якої воно спрямоване, тільки якщо ця сторона надасть до компетентної влади за місцем, де запитується визнання і приведення у виконання докази того, що склад арбітражного органуабо арбітражний процесс не відповідали угоді сторін або, за відсутності такого, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж.

Як убачається з матеріалів справи, заявником не наданий суду оригінал арбітражної угоди, або належним чином засвідчена копія такої угоди, як це передбачено законодавством, що позбавляє суд можливості встановлити факт того, що арбітражний процес по ухваленню вище згадуваного рішення відповідав угоді сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 394 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання.

Відповідно доч.2 ст. ІV Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень,якщо арбітражне рішення або угода укладена не на офіційній мові тієї країни, де відбувається визнання та виконання цього рішення, виконується переклад цих документів на мову тієї країни. Переклад засвідчуватись офіційним або присяжним перекладачем або дипломатичною чи консульською установою.

Заслуговують на увагу доводи представника ПрАТ «Телесистеми України», викладені у письмових запереченнях, стосовно недодержання заявником цих вимог при здійсненні перекладу на українську мову заключного арбітражного рішення Німецької інституції з арбітражних справ від 22.12.2013 року, оскільки переклад зазначеного рішення не відповідає оригіналу.

Заявник жодним чином не відреагував на описку, допущену при здійснені перекладу на українську мову заключного арбітражного рішення Німецької інституції з арбітражних справ від 22.12.2013 року, де зокрема, зазначено про наявність зобов'язання ПрАТ «Телесистеми України» сплатити ЗАТ «Петер-Сервіс» суму боргу, яка становить а саме: 116 358,67 доларів США та 18 171,65 доларів США (а.с. 53), хоча, як встановлено колегією суддів Апеляційного суду м. Києва, а також, як вбачається з оригінального арбітражного рішення, стягненню підлягає 116 358,67 доларів США та 18 171,65 Євро (а.с. 28).

Не зважаючи на описку, допущену при перекладі рішення, заявником у листі вх. № Еп-1018 від 07.04.2016 року, надісланим на адресу суду (а.с. 232), підтримано в повному обсязі клопотання, у якому визначена заборгованість у розмірі 134 530,32 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищевикладені обставини, доводи клопотання і надані суду заявником до нього докази, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для його задоволеня.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 208-210, 390-398 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Закритого акціонерного товариства «Петер-Сервіс» про надання дозволу на виконання на території України заключного арбітражного рішення Німецької інституції з арбітражних справ у арбітражному процесі між ЗАТ «Петер-Сервіс» до ПрАТ «Телесистеми України» та видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: