Провадження № 2/742/126/16
Єдиний унікальний № 742/123/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря Здоровець Т.М., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування завданих збитків, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом у якому остаточно просить стягнути з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 у солідарному порядку 49982,25 грн. майнової шкоди у виді заподіяних збитків та 60619,93 грн. упущеної вигоди за знищення посівів озимої пшениці. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 2013 року на правах оренди користується земельною ділянкою, призначеною для ведення фермерського господарства, загальною площею 10,8327 га, що розташована на території Богданівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, кадастровий номер :07:000:0215. Попереднім орендарем даної земельної ділянки був ОСОБА_5. Восени 2014 року позивач засіяв земельну ділянку озимою пшеницею, про що повідомив ОСОБА_5. 19.05.2015 з телефонного дзвінка знайомого дізнався, що якась особа скосила посіви озимої пшениці на орендованому ним полі та виявив знищені посіви. У подальшому від ОСОБА_5 стало відомо, що він скосив на належному йому полі падалицю.

Під час проведення досудового розслідування за фактом самоуправства було встановлено, що шкода позивачу заподіяна протиправними діями відповідачів, в результаті яких ОСОБА_3 втратив різницю між ціною реалізації або валовим доходом, та собівартістю сільгосппродукції (упущена вигода) в розмірі 119,421,43 грн., що підтверджено висновком судово-економічної експертиз № С-254 від 01.09.2015. При цьому заподіяні збитки від скошування посівів, висадженої позивачем озимої пшениці, склали 58801,50 грн. та 60619,93 грн. упущена вигода.

У судовому засіданні сторона позивача зменшила свої вимоги на 8819,25 грн., відмовившись тим самим від стягнення витрат, пов"язаних з орендною платою за землю за 2105 рік, у решті позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_5 у письмових запереченнях не погоджується з доводами позивача з таких підстав. Він вказує, що дійсно весною 2015 року провів мульчування (скошування) падалиці жита (озимої пшениці), що залишилася з минулого року на земельній ділянці кадастровий номер :07:001:0215 площею 10,8314 га, яка на його думку, перебувала в користуванні МПП «Аріс», директором якого він є. Позивач же вказує, що скошування відбулося на земельній ділянці з кадастровим номером :07:000:0215, площею 10,8327 га. Задля уникнення отримання майнової шкоди (в частині упущеної вигоди) позивач не скористався можливістю пересіяти земельну ділянку іншими сільгосп культурами. Взагалі позивач не врахував витрат, які він мав би обовязково понести при збиранні врожаю озимою пшениці (тобто упущена вигода повинна зменшуватись на затрати повязані зі збиранням врожаю, сушкою, перевезенням до місця зберігання чи реалізації, що є істотними затратами, та впливають на собівартість вирощеної продукції з моменту сівби пшениці до моменту її реалізації). Проведена експертиза в кримінальному провадженні не може бути врахована в даній справі, ще і тому, що вихідні дані були надані самим позивачем (а не дійсні дані) та постійно-діючою комісією при управлінні агропромислового розвитку Прилуцького району. Відповідач ОСОБА_4 не має жодного відношення до даного спору.

Вже перед судовими дебатами ОСОБА_5 повідомив суду, що оговорив себе, та озиму пшеницю позивача не скошував, вимоги позивача є його припущенням, з неналежними доказами, які значно завищують витрати на проведення робіт, використання ТМЦ.

Відповідач ОСОБА_4 в суді проти позову заперечує, бо в означений день у с.Турківка Прилуцького району (де знаходиться орендоване поле позивача) не був, практичних навиків роботи на тракторі не має, та тоді нічого не скошував. У рамках кримінального провадження за фактом самоуправства від дачі показів він відмовився згідно ст.63 Конституції України.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_6 підтвердив, що 19.05.2015 йому повідомили про скошування поля пшениці, яке орендував позивач. По приїзду з позивачем на місце виявлено знищення посівів озимої пшениці. Попереднім орендарем відповідної земельної ділянки було МПП «Аріс», директором якого був ОСОБА_5 Від місцевих жителів від дізнався, що трактор, яким було скошено пшеницю належить ОСОБА_5, на якого працює трактористом ОСОБА_4 Також ще восени 2014 року він особисто повідомляв ОСОБА_5 про орендовану землю саме ОСОБА_3, що не сподобалося відповідачу. Тоді ж 19.05.2015 коли він подзвонив ОСОБА_5 для з"ясування навіщо скосив поле, останній відповів, що поле належить йому і він там викосив падалицю.

Свідок ОСОБА_7 у суді підтвердив, що він впізнав ОСОБА_4, як особу, яка 18.05.2015 керуючи трактором, у с.Турківка Прилуцького району, запитував про належність конкретизованого поля, яке потрібно було скосити, про що його просив роботодавець ОСОБА_5

Допитана у суді свідок ОСОБА_8, як експерт, що проводила судово-економічну експертизу у кримінальному провадженні за фактом самоуправства щодо майна ОСОБА_3 повністю підтримуючи свій висновок пояснила, що згідно наданих статистичних даних і письмових документів (накладні, квитанції, чеки та інше), які досліджені та перевірені, були підтверджені витрати (збитки) позивача від скошування озимої пшениці та упущена вигода.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що згідно договору оренди землі від 11 вересня 2013 року, укладеного між Головним управлінням Держземагентства у Чернігівській області (орендодавець) та ОСОБА_3 (орендар), орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (для ведення фермерського господарства), загальною площею, 10,8327 га за кадастровим номером :07:000:0215, яка знаходиться на території Богданівської сільської ради Прилуцького району. Договір оренди землі було укладено на 25 років (а.с. 82-85).

Про підтвердження прийому акту-передачі земельної ділянки в оренду та встановлення меж такої в натурі (на місцевості) свідчать підписані сторонами відповідні акти від 11.09.2013 (а.с. 86-87).

За витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права даний договір оренди на відповідну земельну ділянку зареєстрований за позивачем-орендарем за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 41 (а.с. 12-13).

Згідно відповіді управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чернігівської області від 22.02.2016 за № 9-28-99.2-1009/2-16 вбачається, що за ОСОБА_3 на території Богданівської сільської ради Прилуцького району обліковується земельна ділянка площею 10,8327 га.

За МПП «Аріс» земельні ділянки на території даної сільської ради не перебувають (а.с. 95).

Відповідно до комісійно-складеного акту при управління агропромислового розвитку Прилуцького району від 28.05.2015 під час обстеження озимої пшениці на площі 10,8 га на території Богданівської сільської ради встановлено, що озима пшениця повністю знищена методом скошування, яка знаходилася у фазі колосіння, що засвідчують решти засохлих стебел та колосків. Середня густота стеблостою на момент скошування озимої пшениці складала 500-550 шт. на кв.м. Комісією рекомендовано за доцільне дану площу пересіяти іншими сільськогосподарськими культурами (а.с. 17).

Протоколом №2 засідання районної комісії з визначення та відшкодування збитків власникам та землекористувачам від 18.06.2015 визначено збитки від знищення посівів озимої пшениці на орендованій ОСОБА_3 земельній ділянці площею 10,8 га на території Богданівської сільської ради з наданням відповідної розрахункової відомості виконаних робіт та витрачених матеріалів. Так, сума збитків складає 58801,50 грн. та неодержаний дохід 110623.32 грн. (а.с. 25, 25а).

Згідно висновку судово-економічної експертизи № С-254 від 01.09.2015, проведеної в рамках кримінального провадження № 000775 за фактом самоуправства вбачається, що збитки від скошування 19.05.2015 на орендованій ОСОБА_3 земельній ділянці посівів висадженої ним озимої пшениці становлять 58801,50 грн., в тому числі 8819,25 грн. орендної плати за 2015 рік. Збитки у формі неодержаного доходу (упущена вигода) заподіяні ОСОБА_3 становлять 60619,93 грн. (а.с. 8-11).

Витрати позивача на посів та вирощування озимої пшениці на 10,8 га орендованої ним площі також підтверджуються дослідженими у суді письмовими доказами, такими як: видатковою накладною № 1651 від 02.04.2015 на придбання мінеральних добрива - 33120,00 грн.; накладною б/н та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 36 від 04.07.2014 на придбання посівного матеріалу пшениці 6000,00 грн.; квитанцією до прибуткового касового ордеру №54 від 08.09.2014 витрати пов"язані з дискуванням 1408,25 грн.; квитанцією № 554761 від 27.05.2015 орендна плата 8819,25 грн.; фіскальними чеками № 2144 від 01.09.2014, № 9221 від 21.08.2014, №7794 від 18.11.2014, № 7832 від 18.11.2014 на суму 9454,00 грн. (а.с. 18-20).

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб.

За положеннями ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до ст.156 ЗК України, ст.1166 ЦК України така шкода відшкодовується у повному обсязі. Зокрема, при пошкодженні посівів, самовільному зайнятті ріллі або сінокосінні на користь землекористувача (власника) стягується вартість неодержаних сільськогосподарської продукції чи сіна, обчислена за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури в господарстві, за винятком витрат виробництва, пов'язаних із збиранням урожаю, а також витрат на відновлення якості земель відповідно до їх призначення.

Статтею 22 ЦК України також передбачено право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв?язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Судом установлено, що відповідачі, за попередньою домовленістю, без передбачених на те правових підстав, знищили (шляхом скошування) на орендованій позивачем земельній ділянці посіви висадженої ним озимої пшениці, чим заподіяли збитків ОСОБА_9 на суму 110602,18 грн., яка складається із реальних збитків 58801,50 грн. (за мінусом 8819,25 грн. від яких відмовився позивач) та 60619,93 грн. упущена вигода.

Заперечення ОСОБА_10 проти позову в частині розбіжності в кадастрових номерах земельної ділянки, яка перебувала в оренді позивача і таким чином не була ідентифікована, суд вважає безпідставними, оскільки таке право орендаря ОСОБА_3 саме на відповідну земельну ділянку підтверджується договором оренди землі від 11.09.2013 з встановленням в натурі меж земельної ділянки та відсутністю на території Богданівської сільської ради за МПП «Аріс» (директор ОСОБА_5С.), яке було попереднім орендарем, земельних ділянок.

Суд вважає неприйнятною остаточну позицію ОСОБА_10 щодо непричетності його до знищення посівів, оскільки він як у письмових запереченнях, у судовому засіданні до дебатів, так і будучи допитаним в якості свідка по кримінальному провадженні під кримінальну відповідальність пояснював, що особисто здійснював мульчування падалиці жита на відповідному полі.

На відповідача ОСОБА_4, як на особу, яка безпосередньо здійснювала скошування посівів вказав свідок ОСОБА_7, якому таке доручення надав ОСОБА_5

Доказів, які б спростовували висновок судово-економічної експертизи, підтвердженої в суді свідком-експертом ОСОБА_8 стороною відповідача надано не було, як і не місять таких, матеріали справи.

Посилання сторони відповідача на рекомендації комісії при управлінні агропромислового розвитку Прилуцького району про доцільність пересіяти земельну ділянку іншими сільськогосподарськими культурами є правом позивача (при наявності у нього таких можливостей) та не звільняє відповідачів від відшкодування заподіяної ними шкоди.

Відповідачі, в силу приписів ч.1 ст.1190 ЦК України, мають нести солідарну відповідальність перед позивачем, оскільки їх спільними діями (ОСОБА_5 домовився з ОСОБА_4 щоб останній скосив посіви озимої пшениці) було завдано шкоди ОСОБА_3

За наведених вище обставин, зменшені позовні вимоги підлягають до повного задоволення зі стягненням з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача - 110602,8 грн. завданих збитків.

Згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати в розмірі по 553,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування завданих збитків задовольнити повністю.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 110602 (сто десять тисяч шістсот дві) грн. 18 коп. в рахунок відшкодування завданих збитків.

Стягнути з кожного ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 по 553,00 грн. - на відшкодування судових витрат у справі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О.Ільченко