Справа № 369/7339/14 Головуючий у І інстанції
Провадження № 88-ц/780/8/16 Доповідач у 2 інстанції Лівінський С. В.
Категорія 1 16.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Лівінського С.В.

суддів: Мережко М.В.,

Сержанюка А.С.

за участю секретаря судового засідання Якимчук Ю.С.,

позивача ОСОБА_3, заявника ОСОБА_4, представника заявника ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, виконавчого комітету Шпитьківської сільської ради комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинського району Київської області» про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору дарування та зобов'язання вчинити дії за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 13 січня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року відповідач ОСОБА_4 звернулася до Апеляційного суду Київської області з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 13 січня 2015 року.

Зазначила, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 січня 2015 року скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 жовтня 2014 року про відмову в позові ОСОБА_3 та ухвалено нове рішення про часткове задоволення її позову.

Визнано незаконним та скасувано рішення Шпитівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 87 від 10 листопада 1994 року в частині присвоєння будинку по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_7 номеру «3», а також визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1, видане 01 серпня 2006 року ОСОБА_7 на підставі спірного рішення виконкому Шпитівської сільради. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2015 року вказане рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Посилається, що апеляційний суду мотивував своє рішення тим, що відповідно до довідки виконкому Шпитьківської сільської ради запис про погосподарський облік господарства ОСОБА_8, спадкоємцем якого є позивач ОСОБА_3, з'явився з 1961року і йому надано адресу АДРЕСА_1. В той же час будинок, що належить відповідачу ОСОБА_4, в погосподарській книзі значиться під № 3 лише з 1986 року. Проте, з довідки № 69 від 18 січня 2016 року тієї ж сільради, їй стало відомо, що будинок під № 3 значиться за її матір'ю ОСОБА_7 з 1971 року.

Крім того, посилається на те, що з паспортів батьків їй стало відомо, що вони зареєстровані за спірною адресою з 1966 року, а з дозволу № 56 від 24 січня 1959 року - що будівництво житлового будинку за цією адресою було розпочате в тому ж році.

В судовому засіданні заявник, її представник та представник відповідача ОСОБА_7 заявлені вимоги підтримали.

ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала.

Представники виконкому Шпитьківської сільської ради і комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинського району Київської області»в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши докази по справі, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи таке.

У липні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору дарування та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 січня 2015 року вказане рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 Визнано незаконним та скасувано рішення Шпитівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 87 від 10 листопада 1994 року в частині присвоєння будинку по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_7 номеру «3», а також визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1, видане 01 серпня 2006 року ОСОБА_7 на підставі спірного рішення виконкому Шпитівської сільради. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2015 року вказане рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

27 січня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про перегляд спірного рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами.

За змістом ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За пунктами 3, 5, 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (ст. 179 ЦПК).

Оцінивши наведені факти та докази надані ОСОБА_4 у сукупності з доказами наявними в матеріалах справи, а також з доводами ОСОБА_3 суд дійшов висновку, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 361 ЦПК України, не спростовують факти наведені в рішенні, що переглядається та не можуть вплинути на юридичну оцінку доказів.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для перегляду рішення апеляційного суду у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 363, 365 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 13 січня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинамизалишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.В. Лівінський

Судді: М.В. Мережко

А.С. Сержанюк