АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5425/2016 Головуючий в 1-й інстанції - Мазур І.В.
Доповідач-Чобіток А.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Укршахтогідрозахист» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року позивач пред»явила вказаний позов до відповідача та зазначала,що працювала на посаді машиніста насосних установок 3 р. водовідливного комплексу шахти «Центральна» Державного підприємства «Укршахтогідрозахист»,з якої була звільнена згідно з наказом від 04.06.2015 року № 87-к.

Посилаючись на те, що в день звільнення відповідачем не було виплачено їй всіх належних при звільненні сум, а саме заробітної плати та вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку , а всього 16 255,72 грн.,позивач просила стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 16 994,91 грн.,а також компенсацію втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 2780,27 грн..

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Зазначає, що суд при вирішенні спору в порушення норм чинного трудового законодавства прийшов до висновку про порушення позивачем строку на звернення до суду з таким позовом.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, провадиться в день звiльнення. Якщо працiвник в день звiльнення не працював, то зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля пред'явлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. В разi спору про розмiр сум, належних працiвниковi при звiльненнi, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цiй статтi строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України встановлено обов»язок підприємства виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку

Встановлено, що наказом від 04.06.2015 № 87-к ОСОБА_3 було звільнено з посади машиніста насосних установок 3 р. водовідливного комплексу шахти «Центральна» Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку.

Пред»явивши даний позов, ОСОБА_3 зазначала, що їй не було виплачено всіх належних при звільненні сум , в зв»язку з чим просила стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 16 994,91 грн.,а також компенсацію втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 2780,27 грн..

Не оспорюючи факт того, що ДП «Укршахтогідрозахист» при звільненні позивача не провів з нею розрахунок всіх належних їх сум, відповідач подав до суду першої інстанції заперечення проти позову з підстав пропуску ОСОБА_3 тримісячного строку , встановленого ст. 233 КЗпП України для звернення до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за весь час затримки та компенсації втрати доходів, вказавши, що даний строк для позивача розпочався в день її звільнення з роботи 04.06.2015 року та закінчився 04.09.2015 року, проте остання звернулась до суду з позовом лише в листопаді 2015 року.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , суд виходив з того, що останньою пропущено тримісячний строк звернення до суду, передбачений ст. 233 КЗпП України .

Проте з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може , оскільки він не відповідає встановленим обставинам у справі та Рішенню Конституційного Суду України від 24.12.2004 № 22-рп/2004 та від 22.02.2012 № 4-рп/2012.

Так, Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю Україниу взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237 цього Кодексу роз'яснив, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Конституційний суд України дійшов висновку, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Отже, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є встановлення дня фактичного розрахунку з працівником.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, з ОСОБА_3 ні в день звільнення, ні на даний час фактичний розрахунок всіх належних їй сум не проведено, що свідчить про безпідставність висновку суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду.

На підставі викладеного , рішення суду неможна визнати законним та обґрунтованим, в зв»язку з чим воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_3 в межах заявлених останньою вимог відповідно до ст. 11 ЦПК України.

Постановою від 24 грудня 1999 року № 13 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз»яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення суд на підставі ст. 117 Кодексу законів про працю України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини ( п. 20 ).

Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Окрім того, згідно п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно з довідкою № 9 від 28.09.2015 р. середньомісячна заробітна плата позивача складала 2 901,58 грн. За останні 2 календарні місяці , що передували звільненню, заробітна плата ОСОБА_3 складала 487,07 грн. за 18 відпрацьованих днів (а.с. 11). Таким чином, середньоденна заробітна плата становить 138,17 грн..

На момент звернення до суду із позовною заявою, розрахунків з позивачем проведено не було, а тому затримка виплати при звільненні складає 123 дні (05.06.2015 - 05.10.2015).

Таким чином середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні ОСОБА_3 складає 16 994,91 грн. (138,17 грн. * 123 дні = 16 994,91 грн.).

Крім того, згідно за ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» зазначена компенсація здійснюється підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 затверджений Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідно до цього Порядку компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати буде складати: грудень 2014 року: (1,031x1,053x1,108x1,14x1,022x1,004x0,99x100) - 100=39,3 (2 598,16x39,3):100=1 021,08 грн.; січень 2015 року: (1,053x1,108x1,14x1,022x1,004x0,99x100) - 100=35,1 (2 217,56 х35,1): 100=778,36 грн.; лютий 2015 року: (1,108x1,14x1,022x1,004x0,99x100) - 100=28,3 (2337,46x28,3):100=661,50 грн.; березень 2015 року: (1,14x1,022x1,004x0,99x100) - 100=15,8 (2 021,10 хі5,8): 100=319,33 грн., а всього 2 780,27 грн..

Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, окрім зазначених сум з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Керуючись ст.ст.88,304,307,309,313,315,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити .

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Укршахтогідрозахист» ( Код ) на користь ОСОБА_3 на рахунок 8615 в АТ «Ощадбанк» МФО 351823 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 16 994 грн. 91 коп., компенсацію втрати доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 2 780 грн. 27 коп. та судовий збір в доход держави в розмірі 243 грн. 60 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -