АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 668/1462/16-ц
Номер провадження: 22-ц/791/1210/16 Головуючий в І інстанції О.І. Кузьміна
Категорія Доповідач Л.І.Вербицька
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Л.І.Вербицької

Суддів: В.А. Капітан, С.В. Радченко

Секретар судового засідання О.В.Сікора

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 15 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, посилаючись на те, що з 17.10.2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 01.03.2013 року. Від шлюбу мають сина, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки квартира АДРЕСА_1 набута за спільні кошти під час шлюбу, позивачка просила поділити зазначену квартиру, визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири.

В березні 2016 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом: просив визнати квартиру особистою приватною власністю, оскільки вона була придбана за особисті грошові кошти ОСОБА_4

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 15 березня 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено: розділено спільне майно подружжя; виділено у власність ОСОБА_5 1/2 частину спірної квартири та у власність ОСОБА_4 1/2 частину квартири. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити зустрічний позов ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги й заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу від 28 вересня 2011 року ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 /а.с. 35/. На час набуття права власності на зазначене нерухоме майно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно п.7 договору купівлі-продажу дружина покупця ОСОБА_5 надала згоду на укладення цього договору.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_4 посилається на те, що спірна квартира була придбана за грошові кошти, отримані від продажу нерухомого майна, що належало йому на праві власності до реєстрації шлюбу з позивачкою і було ним продано за п'ять днів до укладення договору купівлі-продажу спірної квартири.

Відповідно до вимог передбачених ст.60 ЦПК України ОСОБА_4 не надав суду належних і допустимих доказів щодо придбання спірної квартири саме за грошові кошти, що були отримані від продажу його особистого майна. Оскільки згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, різниця у п'ять днів між оформлення договорів не є належним і достовірним доказом використання для придбання квартири саме тих грошових коштів, що були отримані внаслідку реалізації іншого майна.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірна квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і їх частки у цьому майні є рівними.

Висновки суду щодо безпідставності заявленого зустрічного позову підтверджуються дослідженими судом доказами та встановленими обставинами справи.

Разом з тим, з заявлених ОСОБА_5 вимог вбачається, що вона просила поділити спільне сумісне майно подружжя і визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири. Встановивши вірно обставини справи і правильно застосувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд помилково зазначив у рішенні про виділ у власність сторонам по 1/2 частині квартири замість визнання права власності, що згідно з нормами цивільного законодавства не є тотожним і має різні правові наслідки щодо статусу і належної реєстрації нерухомого майна. Позовних вимог сторонами про виділ частки не заявлялося.

Оскільки судом порушено норми процесуального закону передбачені ст.11 ЦПК України, рішення суду згідно п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає зміні. За ОСОБА_5 необхідно визнати право власності на 1/2 частину спірної квартири. Право власності на іншу 1/2 частину квартири належить ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу від 28.09.2011 року, а тому повторне визнання такого права законом не передбачено.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає, як такі, що не підтверджені належними і допустимими доказами, не обґрунтовані вимогами матеріального закону і не спростовують мотивованих висновків суду.

Керуючись ст.ст. 11, 303, 307, 309 ЦПК України, ст.ст. 60, 70 СК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 15 березня 2016 року в частині виділення у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 1/2 частині квартири змінити, зазначивши наступне: визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині зазначене рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності після проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку.

Головуючий Л.І. Вербицька

Судді І.А. Капітан

С.В. Радченко