Справа №173/305/16-ц
Провадження №2/173/312/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 червня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом останніх років сімейні відносини поступово погіршувалися внаслідок взаємного непорозуміння. Позивач намагалася налагодити сімейні відносини, проте такі спроби ні до чого не призвели. З відповідачем не ведуть спільне господарство. Мають окремий бюджет. Позивач вважає, що збереження сім'ї не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. У зв'язку з чим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила суд задовольнити позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Останні три роки вони не проживають разом, а бачились лише у вихідні дні, оскільки вона змушена була працювати в іншому місті, а відповідач взагалі не працював. Вона змушена була утримувати сім'ю. останній місяць вони взагалі припинили спілкуватися. Наполягала на тому, що примирення з відповідачем не можливе. Після розірвання шлюбу бажала би залишити прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Підтвердив, що не проживає разом з позивачем. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Подальше збереження шлюбу вважав неможливим. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

10 червня 2006 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 164 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 8).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9).

Сторони не проживають разом останні три роки, проте остаточно стосунки припинено наприкінці лютого 2016 року і з того часу сторони не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та взаємне небажання зберегти шлюб.

Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя.

А тому вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Спору про місце проживання дитини та поділ майна подружжя не має.

Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища суд, керуючись ст. 113 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Керуючись ст.ст. 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області 10 червня 2006 року (актовий запис № 164) - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Після набрання рішенням законної сили його копію направити відділу державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко