Провадження № 2/127/540/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та зобов»язання укласти договір найму,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та зобов»язання укласти договір найму, мотивуючи свої вимоги тим, що 11988 році батьки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вселилися в кімнату № 34 гуртожитку № 172 по вул. Київській у м. Вінниці. Вселення у спірну кімнату відбулось на підставі ордеру, виданого ОСОБА_4, як працівнику Державного підшипникового заводу № 18.

При вселенні в квартиру ордер на житлове приміщення було передано в Житлово експлуатаційну контору, однак на сьогоднішній день документ не зберігся. ОСОБА_1 народився 15.08.1991 року і з моменту народження також проживав з батьками. Підтвердженням того що позивач був законним квартиронаймачем кімнати № 34 свідчить постійне проживання в ній протягом тривалого часу, сплата комунальних послуг, підтримання приміщення в придатному для життя стані, здійснення ремонту. На підтвердження зазначеного також свідчить виписка з особового рахунку № 7272, в якій квартиронаймачем вказано саме ОСОБА_4 та акт складений 26.11.2015 року за участю сусідів.

27.07.2015 року квартиронаймач ОСОБА_4 помер. Протягом останніх років свого життя він хворів, а тому догляд за батьком здійснював позивач, який проживав з ним на вказаній житловій площі.

Оскільки ордер на кімнату в гуртожитку не зберігся, у позивача існують перешкоди в укладені найму між ним та відповідачем. Просив суд визнати за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 172 кім. 34. та зобовязати Виконавчий комітет Вінницької міської ради укласти з ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав за обставин викладених в позові, просив суд позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засідання позовні вимоги не визнала, зазначила, що вище вказана кімната в гуртожитку являється комунальним житлом, ОСОБА_4 проживав у зазначеній кімнаті з 2002 року без прописки і лише 14.07.2015 року був зареєстрований у кімнаті. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 10,11,60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

По справі встановлено що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 322145 від 29.07.2015 року ОСОБА_4 помер 27.07.2015 року (а.с.6).

ОСОБА_4 працював на Державному підшипниковому заводі №18 (а.с.7).

Також останньому було видано ордер на житлове приміщення за адресою: м. Вінниця. вул. Київська, 172 кім. 34, однак відповідно до довідки № 2066 від 22.07.2015 року ЖЕК № 15, одер на кімнату № 34 в МКП «ЖЕК - 15» не перебуває (а.с.8).

Статтею 6 ЖК України визначено, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Правовий режим гуртожитків урегульовано главою 4 цього Кодексу.

Згідно із ст.ст. 127, 128, 129 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.

За змістом указаних норм жила площа в гуртожитку надається особам, які перебувають із підприємством у трудових відносинах.

Порядок надання жилої площі в гуртожитку підприємства, правила користування гуртожитками та їх утримання регулюється Примірним положенням про гуртожиток, яке затверджене ОСОБА_2 Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ОСОБА_2 народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Статтею 129 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Оригінал ордеру на спірну кімнату в гуртожитку, також позивачем та його представником не було надано суду.

Відповідно до п. 69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених ОСОБА_6 Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984р. №470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ОСОБА_6 народних депутатів видає громадянинові ордер (додаток N 7), який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

Згідно до п. 72 вище зазначених правил при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім'ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Свідок ОСОБА_5, яка є матірю позивача зазначила, що син покійного ОСОБА_1 вселився у кімнату на законних підставах, як член сімї квартиронаймача і проживає у вказаній кімнаті з народження на підставі ордеру, який було в свій час видано її покійному чоловіку- Каспруку В.І.

Суд приймає до уваги той факт, що свідок ОСОБА_5 є матірю позивача ОСОБА_1 і в свою чергу являється зацікавленою особою.

Крім того, за відомостями ГУДМС УДМС України у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_5 з 07.08.1986 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.53).

Також з відомостей ГУДМС УДМС України у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_4 до 14.07.2015 року був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 і лише 14.07.2015 року зареєструвався за адресою спірної кімнати (а.с.54).

Враховуючи те, що ордер на проживання у спірній кімнаті діяв лише 30 днів позивач зобовязаний був надати свій паспорт та членів своєї родини відповідно до ордеру для реєстрації.

Однак довідка № 550 від 15.07.2015 року ТОВ «ЖЕК» № 15 свідчить, що ОСОБА_4 за адресою м. Вінниця вул. Київська буд. 172 кім. 34 з 2002 року проживав без реєстрації( а.с.9).

Акт від 26.11.2015 року, щодо проживання ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною та сином за адресою: м. Вінниця. вул. Київська 172 кім. 34 підписаний лише сусідами, належним чином не завірений, тому не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 58,59 ЦПК України (а.с.12).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Отже відсутні правові підстави для визнання права користування та для укладення договору найму житлового приміщення Виконкому Вінницької міської ради з ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6,127,128,129 ЖК України, Примірним положенням про гуртожитки, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_7 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та зобов»язання укласти договір найму відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до Апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя: