Провадження № 2/641/1367/2016 Справа № 641/2416/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Колодяжної І.М.
за участю секретаря - Ягодіної М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради, в якому просила визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири в будинку готельного типу за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 20,8 кв.м.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 01.01.2008 р., та яка за життя була співвласником приватизованої ними квартири у будинку готельного типу за адресою: м. Харків, вул. Кошкіна, б. 2, кв. 172. Позивач прийняла спадщину після смерті матері у встановленому порядку, однак, через те, що її мати за життя не встигла зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку, постановою державного нотаріуса Сьомої ХДНК ОСОБА_4 від 08.02.2016 р. №255/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на 1/3 частину квартири. При цьому, нотаріус розяснила позивачу процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.
Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не з»явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради у судове засідання не з»явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Так, судом встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_3, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про її народження.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БП №170638 мати позивача - ОСОБА_3 померла 01.01.2008 р.
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно реєстраційний номер №3-12-306105 від 16.01.2012 р., виданого на підставі розпорядження Відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради №9697 від 14.05.2007 р., ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира у будинку готельного типу за адресою: м. Харків, вул. Кошкіна, б. 2, кв. 172.
Згідно зі ст. 372 Цивільного кодексу України та абз. 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК).
Виходячи з викладеного, суд вважає, що частка матері позивача ОСОБА_3 у приватизованій квартирі становила 1/3 частини квартири.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Судом на підставі довідок Дільниці №25 КП «Жилкомсервіс» №262 та №733 від 23.02.2016 р. встановлено, що позивач постійно проживала із спадкодавицею на час відкриття спадщини, що свідчить про те, що вона у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті матері.
Позивач в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_7 звернулася до державного нотаріуса Сьомої ХДНК ОСОБА_4 для оформлення права на спадщину після померлої ОСОБА_3 та отримання свідоцтва про право на спадщину.
08.02.2016 р. була заведена спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 58545676, у Сьомій ХДНК 47/2016, копія якої витребувана та досліджена судом у встановленому порядку.
Так, постановою державного нотаріуса Сьомої ХДНК ОСОБА_4 від 08.02.2016 р. №255/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на вищевказану частину квартири позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що мати Позивача за життя не встигла провести державну реєстрацію права власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав. При цьому, нотаріус розяснила процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Частиною 1 статті 1220 ЦК України, встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Статтею 1218 ЦК України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За відсутності заповіту право на спадщину одержують спадкоємці за законом в порядку черговості згідно ст. 1223 ЦК України.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1297 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно положень абз. 2, 3 п. 23 вищевказаної Постанови Пленуму свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмовинотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Оскільки відповідно до закону спадкодавець ОСОБА_3 була власником частини квартири, але за життя належним чином право власності не зареєструвала, що позбавляє можливості позивача оформити право на спадщину в передбаченому законом порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири в будинку готельного типу за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 20,8 кв.м.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Мотивоване рішення виготовлено 18 квітня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_8