Ухвала

іменем україни

30 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Демяносова М.В., Дьоміної О.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального закладу «Охтирська міська стоматологічна поліклініка», третя особа - головний лікар Комунального закладу «Охтирська міська стоматологічна поліклініка» Корабельська ВалентинаГригорівна, про визнання наказу незаконним, поновлення та роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила визнати недійсним наказ головного лікаря Комунального закладу «Охтирська міська стоматологічна поліклініка» (далі - КЗ «ОМСП») Корабельської В.Г. від 21 вересня 2015 року № 67-С «Про звільнення ОСОБА_4»; поновити її на роботі на посаді головного бухгалтера КЗ «ОМСП» з дати її звільнення - 21 вересня 2015 року; стягнути з КЗ «ОМСП» на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вказаним наказом її звільнено за за п. 1 ст. 41 КЗпП України у зв'язку з одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків, що заподіяло значну матеріальну шкоду закладу. Проте вказаний наказ вона вважає незаконним, оскільки в її діях не встановлено одноразового грубого порушення трудових обов'язків, яке може бути підставою для звільнення її з роботи за п. 1 ст. 41 КЗпП України. Зі змісту наказу про звільнення позивачки з роботи не зрозуміло, за яке одноразове грубе порушення трудових обов'язків позивача було звільнено з роботи, яке порушення трудових обов'язків було скоєно головним бухгалтером та не вказано конкретний пункт посадових обов'язків.

Зазначила, що вказаний наказ містить три зовсім різні підстави: акт позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КЗ «ОМСП» від 17 серпня 2015 року № 103-21/6 за період із 01 січня 2013 року до 31 грудня 2014 року; акт перевірки КЗ «ОМСП» відділом охорони здоров'я Охтирської міської ради від 25 серпня 2015 року щодо нарахування заробітної плати працівникам бухгалтерії; матеріали досудового розслідування від 08 липня 2015 року № 000 СВ Охтирського МВ за фактом розкрадання коштів КЗ «ОМСП». На її думку, акт позапланової перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності КЗ «ОМСП» за період із 01 січня 2013 року до 31 грудня 2014 року від 17 серпня 2015 року № 103-21/6 не можна брати до уваги, так як дисциплінарне стягнення за п. 1 ст. 41 КЗпП України можливо застосовувати тільки в шестимісячний строк з дня вчинення проступку, а в даному випадку пройшов більш тривалий термін. Крім того, акт перевірки КЗ «ОМСП» щодо нарахування заробітної плати працівникам бухгалтерії від 25 серпня 2015 року, наданий відділом охорони здоров'я Охтирської міської ради, також не можна брати до уваги, оскільки відповідно до п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 26 січня 2011 року «Про затвердження типового положення про бухгалтерську службу бюджетної установи» перевірка повинна бути внутрішньою, а в даному випадку перевірку провела вищестояща установа, що не передбачено чинним законодавством. Помилка в нарахуванні заробітної плати працівникам КЗ «ОМСП» була допущена у зв'язку з відсутністю бухгалтера, про що свідчить доповідна записка від неї головному лікарю. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» саме керівник підприємства несе відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та зобов'язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, однак головним лікарем не було вжито жодних заходів реагування і в подальшому заробітну плату нараховувала економіст ОСОБА_7, яка і допустила помилку в нарахуванні заробітної плати. Порушень з боку головного бухгалтера стосовно проведення звітності в електронному вигляді також не було допущено, так як керівником підприємства не було вчасно укладено угоду з підприємством, яке виготовляє електронні ключі. Посилання в наказі про звільнення позивача на матеріали досудового розслідування від 08.07.2015 р. № 000 СВ Охтирського МВ за фактом розкрадання коштів КЗ «ОМСП» є безпідставними, так як її не визнано винною у вказаному кримінальному провадженні.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 26 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити або, у разі виявлення грубих порушень цивільного та цивільного процесуального законодавства, передати справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212, 303 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості вказаних позовних вимог, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження факту незаконності її звільнення з посади головного бухгалтера КЗ «ОМСП» згідно з наказом від 21 вересня 2015 року № 67-С.

Зокрема, правильним є висновок суду про те, що наказ від 21 вересня 2015 року № 67-С про звільнення позивача є обґрунтованим та відповідає вимогам трудового законодавства і звільнення позивача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв'язку з одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків здійснено відповідно до норм чинного трудового законодавства.

На підставі наявних у справі доказів суд правильно установив, що позивач, працюючи на посаді головного бухгалтера КЗ «ОМСП», вчинила одноразове грубе порушення трудових обов'язків, безпідставно нарахувавши заробітну плату у розмірі 2 тис. грн на власну користь та на користь економіста ОСОБА_7

Суд обґрунтовано відхилив доводи представника позивача про неправомірність проведеної 25 серпня 2015 року перевірки КЗ «ОМСП» щодо нарахування заробітної плати працівникам бухгалтерії, зазначивши, що перевірка була проведена на підставі наказу начальника відділу охорони здоров'я Охтирської міської ради Коваленко О.В. від 25 серпня 2015 року № 01-11/36, виданого в межах його повноважень.

Доводи позивача та її представника про те, що заробітну плату нараховувала економіст ОСОБА_7, яка і допустила помилку в нарахуванні заробітної плати, суд обґрунтовано визнав недоведеними належними та допустимими доказами.

Крім того, судом установлено, що відповідачем були вжиті заходи для з'ясування у ОСОБА_4 обставин, викладених у акті перевірки КЗ «ОМСП» щодо нарахування заробітної плати працівникам бухгалтерії, проведеної 25 серпня 2015 року, однак вона відмовилася надати письмові пояснення щодо даного факту.

При цьому суд урахував ту обставину, що відповідачем при звільненні позивача з роботи було враховано попередню роботу позивача, про що свідчить посилання в тексті наказу на акт Охтирської об'єднаної державної фінансової інспекції від 17 серпня 2015 року № 103-21/6, згідно з яким під час проведення позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КЗ «ОМСП» за період із 01 січня 2013 року до 31 грудня 2014 року було виявлено відображення недостовірних даних у звітах про надходження та використання коштів загального фонду за 2013 та 2014 роки, які підписані від імені головного бухгалтера ОСОБА_4 та колишнього головного лікаря ОСОБА_9

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що наказ № 67-С про звільнення позивача з посади бухгалтера КЗ «ОМСП» видано відповідачем 21 вересня 2015 року в межах строків для застосування дисциплінарного стягнення, передбачених ст. 148 КЗпП України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку і заподіяної ним шкоди, обставин, за яких вчинено проступок, і попередньої роботи працівника, як того вимагають норми чинного трудового законодавства.

Наведені в касаційній скарзі доводи, зокрема про те, що суд не надав належної оцінки тій обставині, що підставою для звільнення позивача з роботи на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України було не одне грубе порушення, а три; за допущення помилки у фінансовому звіті при правильному розрахунку в первинних документах передбачено законодавством санкцію - штраф, а не звільнення, що не враховано судом; неправильність висновків суду про її небажання надати пояснення, оскільки у той день вона за станом здоров'я не мала змоги це зробити; суд не надав оцінки грубим порушенням норм КЗпП України, допущеним головним лікарем КЗ «ОМСП» Корабельською В.Г., та що дії останньої носять характер упередженого ставлення до неї, висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В.Дем'яносов

О.О.Дьоміна