АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/9898/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/800/К/16 Ваврушак Н.М.
Категорія № 59 (I) Доповідач - Братіщева Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі: головуючого - судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко Н.М., Митрофанової Л.В.

при секретарі: Євтодій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача Криворізького коледжу економіки та управління державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» (надалі - Коледж КНЕУ), в обґрунтування якого зазначила, що у серпні 2012 року вона була зарахована на І курс Коледжу КНЕУ за спеціальністю «Фінанси та кредит», поза конкурсом, як пільгова категорія, відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» як особа, батько якої має трудовий стаж підземної роботи більше 15 років.

У червні 2014 року вона була відрахована з навчального закладу у зв'язку із закінченням повного курсу навчання, але бухгалтерією коледжу з нею не проведений розрахунок та не виплачено всі належні суми, а саме: стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за період з 01 січня 2013 року по 30 червня 2014 року. За час навчання їй з вересня 2012 року по грудень 2012 року виплатили лише мінімальну академічну стипендію за успішне навчання, інших виплат не отримувала.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь 35759,00 грн. не нарахованої та не виплаченої соціальної стипендії, за період з 01 січня 2013 року по 30 червня 2014 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» на користь ОСОБА_4 суму грошових коштів в розмірі 35759,00 грн. в рахунок заборгованості по стипендії за час навчання та судовий збір в сумі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі Криворізький коледж економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Так, на думку представника Коледжу КНЕУ, суд першої інстанції вирішуючи спір по суті, не врахував Постанову Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, якою затверджено Порядок призначення і виплати стипендії, у п. 6 якої наведений виключний перелік осіб, які мають право на отримання соціальної стипендії. Позивач, навчаючись за спеціальністю «Фінанси та кредит» не потрапляє у категорію передбачених державою осіб, яким надане право нараховувати соціальні стипендію.

Також посилається на те, що фінансування витрат соціальної стипендії дітям шахтарів, студентам коледжу, які не навчаються на гірничих спеціальностях не забезпечувалось коштами державного бюджету, що в свою чергу підтверджується листами розпорядника бюджетних коштів вищого рівня.

Крім того, цивільно-правові відносини між позивачем та коледжем, щодо призначення та виплати їй державної соціальної стипендії, як дитині шахтаря, знаходиться в безпосередній залежності від бюджетно-правових (кошторисно-правових) відносин щодо державного фінансування видатків на здійснення такої виплати позивачу і будь - які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного державного призначення, якщо інше не передбачено ЗУ «Про державний бюджет України».

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить її відхилити, а рішення суду, як законне та обґрунтоване, на її думку, залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на неї та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, наказом № 112-С від 23.08.2012 року позивача ОСОБА_4 було зараховано до Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана» за спеціальністю «Фінанси та Кредит» група ФК-12 1/9 (а.с. 75)

Батьком позивача ОСОБА_4 є ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11).

Як вбачається з довідок ПАТ «Євраз Суха Балка» від 14.09.2015 року та ВАТ «Високогірний гірничо-збагачувальний комбінат» від 24.08.2015 року, ОСОБА_6 має загальний стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем більше 15 років (а.с. 12-14).

З вересня 2012 року і по грудень 2012 року позивач ОСОБА_6 отримувала академічну стипендію за успішне навчання, що у грошовому вимірі складає 550,00 грн. в місяць (а.с. 15).

Наказом № 129-С від 30.06.2015 року ОСОБА_6 було відчислено зі складу студентів Криворізького коледжу економіки та управління ДВНЗ «Київський НЕУ ім. В.Гетьмана» і видано диплом встановленого зразка (а.с. 19, 76).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_6 посилалась на те, що у зв'язку з тим, що стаж роботи її батька у підземних умовах праці складає більш ніж 15 років, їй передбачено виплату соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», однак соціальна стипендія відповідачем не нараховувалася і не виплачувалася та розрахунок з позивачем при закінченні нею навчального закладу за період з 01 січня 2013 року по 30 червня 2015 року здійснено не було.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявленого позову, та того, що ОСОБА_6, як донька шахтаря зі стажем роботи під землею більше 15 років, має право на отримання гарантованої законом виплати стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно п. 8 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про вищу освіту», формування і реалізація державної політики у сфері вищої освіти забезпечуються шляхом надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Частиною 2 ст. 62 даного Закону передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин) шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку виробництві, шахтарів-інвалідів І та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Позивач ОСОБА_6 є дочкою особи, яка має стаж підземної роботи більше 15 років, тому їй повинна бути призначена і виплачуватися в період навчання у Криворізькому коледжі економіки та управління ДВНЗ «Київський НЕУ ім. В.Гетьмана» стипендія в розмірі встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це визначено вищенаведеною нормою закону.

Колегія суддів, погоджується з розрахунком сум невиплаченої стипендії, наданої позивачем, оскільки його розраховано з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України» за період з 01 січня 2013 року по 30 червня 2015 року.

Відповідачем, вказаний розрахунок не оспорюється.

Положення, визначені в Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 року № 882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до розглядуваного випадку, оскільки пізніше прийнятим Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено гарантований розмір стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», «Про Державний бюджет України на 2014 рік», «Про Державний бюджет України на 2015 рік» дія статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не призупинялась та зміни в цю статтю не вносились.

Тобто, положеннями статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» гарантовано зазначеним студентам право на навчання за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів з наданням місць для проживання в гуртожитках на час навчання, також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей шахтарів, що навчаються на гірничих спеціальностях, оскільки Законом такі обмеження не встановлені.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з приводу відсутності бюджетних асигнувань на виплату стипендії, оскільки це не є підставою для відмови Криворізького коледжу економіки та управління ДВНЗ «Київський НЕУ ім. В.Гетьмана» у її виплаті у розмірі прожиткового мінімуму згідно ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки таке твердження суперечать практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні в справі «Кечко проти України», згідно з якою реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, а згідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно застосувавши зазначені вимоги закону, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Доводи апеляційної скарги Криворізького коледжу економіки та управління державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» не дають апеляційному суду підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку з чим, апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Криворізького коледжу економіки та управління державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 23 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.А. Братіщева

Судді: Н.М. Грищенко

Л.В. Митрофанова