Справа № 367/4089/14-ц Головуючий у І інстанції Мікулін А. В.
Провадження № 22-ц/780/2223/16 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 19 29.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

29 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Білоконь О.В., Касьяненко Л.І.,

при секретарі: Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 лютого 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Орган опіки та піклування Оболонського району м. Києва, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про розірвання договорів, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и л а:

у липні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що 21.02.2011 року між ним та ОСОБА_2 були укладені договори купівлі - продажу майнових прав №№ 2/2 ИП; 1/132 ИП; 1/406 ИП; 1/431 ИП; 1/443 ИП.

Відповідно до умов даних договорів, позивач передав ОСОБА_2 майнові права на об'єкти нерухомості квартири АДРЕСА_1

Згідно п 4.3 вищезазначених договорів ОСОБА_2 до 22.02.2014 року мав розрахуватися за майнові права в повному обсязі; згідно п. 8.1. останні набувають чинності з моменту підписання сторонами і діють до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань, якщо не будуть припинені раніше у відповідності до положень договорів та чинного законодавства України; згідно пунктом 8.3 договорів, передбачено, що позивач має право розірвати договори в односторонньому порядку, наслідком чого є їх припинення у випадку відмови ОСОБА_2 перерахувати та несвоєчасного перерахування ним коштів.

Оскільки ОСОБА_2 за вказаними договорами не розрахувався, позивач просив розірвати договори купівлі - продажу майнових прав №№2/1 ИП, 1/132 ИП, 1/116 ИП, 1/406 ИП, 1/431 ИП, 1/443 ИП від 21.02.2011 року, укладені між ТОВ «Аверс-Сіті» та ОСОБА_2

Визнати за ТОВ «Аверс-Сіті» право власності на об'єкти нерухомості, а саме: квартири АДРЕСА_1

При цьому позивачу стало відомо, що на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 року, яким за ОСОБА_2 визнано право власності на об'єкти нерухомості, а саме: квартири АДРЕСА_1 відповідачем було зареєстровано право власності на спірну нерухомість та на підставі нотаріально-посвідчених договорів купівлі-продажу квартиру № 116 було відчужено на користь ОСОБА_6; квартиру № 132, 406, 431 відчужено на користь ОСОБА_3; квартиру АДРЕСА_1 у вищезазначеному будинку ОСОБА_2 відчужив на користь ОСОБА_3.

В подальшому ОСОБА_3 на підставі нотаріально-посвідченого договору від 12.03.2014 року квартиру № 132 відчужив на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.03.2014 року рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 року скасовано, а відтак правова підстава набуття ОСОБА_2 права власності на спірні квартири відпала, в зв'язку з чим позивач просив витребувати з незаконного володіння спірні квартири на свою користь.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права поросить рішення суду скасувати і позов задовольнити.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку позивач відмовився від пред'явлених вимог, в частині витребування квартир АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння, і цю відмову було прийнято відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області від 29 березня 2016 року в зв'язку з чим в цій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29.07.2013 р. за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Аверс-Сіті» про визнання права власності на об'єкти нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» передати позивачу технічну документацію (технічні паспорти) на квартири № 132, 116, 406, 431, 443, що знаходяться у будинку АДРЕСА_3 у задоволенні відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 року рішення Ірпінського міського суду Київської області скасоване та ухвалено нове рішення.

За ОСОБА_2 визнано право власності на об'єкти нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_4 та квартиру АДРЕСА_5 Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» передати ОСОБА_2 технічну документацію (технічні паспорти) на квартири АДРЕСА_6 та квартиру АДРЕСА_5

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.03.2014 року рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 року скасовано.

Рішення Ірпінськго міського суду Київської області від 29.07.2013 року залишено в силі.

Відповідно до договору купівлі - продажу від 24.01.2014 року ОСОБА_2 відчужив на користь ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_7 Дана обставина підтверджується копією зазначеного договору наявною в матеріалах справи та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06. 05. 2014 року, індексний номер 21282342 (а.с.59,83).

Крім того, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.05.2014 року підтверджується право власності ОСОБА_3 на об'єкти нерухомості - квартири АДРЕСА_8

Суд встановив, що відповідно до договору купівлі - продажу від 21.01.2014 року ОСОБА_2 відчужив на користь ОСОБА_3 об'єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_9

Вже, в подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві приватної власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить об'єкт нерухомості - квартира АДРЕСА_10

За заявою ОСОБА_2 щодо перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року Верховний Суд України від 12.11.2014 року постановив вищезазначену ухвалу скасувати та направити справу на новий касаційний розгляд.

11.02.2015 року Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив - рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 року залишити без змін.

Однак 24.06.2015 року Верховний Суду України рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 року й ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2015 року скасував і рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29.07.2013 року залишив без змін.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 здійснив 100% розрахунок за договорами купівлі - продажу майнових прав №№ 1/132 ИП, 1/116 ИП, 1/406 ИП, 1/431 ИП, 1/443 ИП від 21.02.2011 року (за об'єкти нерухомості - квартири АДРЕСА_11

Дана обставина підтверджується довідкою від 22.02.2011 року за підписом директора ТОВ «Аверс-Сіті».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що оскільки ОСОБА_2 виконав свої зобов'язання щодо сплати грошових коштів за договорами купівлі-продажу майнових прав №№ 1/132 ИП, 1/116 ИП, 1/406 ИП, 1/431 ИП, 1/443 ИП, які укладені між ТОВ «Аверс-Сіті» та ОСОБА_2, та те, що позивачем не було надано суду беззаперечних доказів невиконання відповідачем - ОСОБА_2 зобов'язань по зазначених договорах.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Вбачається, що як на підставу для задоволення позову та розірвання спірних договорів купівлі-проджу майнових прав позивач посилається на те, що за майнові права на вказані квартири ОСОБА_2 не було здійснено оплати.

Проте ця підстава спростовується рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2013 року, що набрало законної сили 24.06.2015 року у справі № 367/5136/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ТОВ ''Авер-Сіті'' про визнання права власності на квартири АДРЕСА_12 яким встановлений той факт, що за ці квартири ОСОБА_2 здійснено 100% оплати, що в силу ст. 61 ЦПК України звільняється від доказування та свідчить про обгрунтованість висновку суду першої інстанції та спротовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Таким чином у межах заявлених вимог підстав для розірвання спірних договорів не має.

Також немає підстав і для визнання за позивачем права власності на спірні квартири.

Згідно Глави 24 ЦК України встановлено, що право власності набувається відповідно до Закону або із правочинів.

Встановлено, що позивач є забудовником будинку АДРЕСА_13 і міг набути право власності на новостворене майно у порядку, встановленому законом, після введення будинку в експлуатацію, проте до реєстрації такого права на себе, свої права на спірні квартири передав на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав на користь ОСОБА_2 і в такий спосіб свої права на них втратив.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що позивач має права на спірні квартири безпідставні, при цьому такі вимоги позивача є похідними та залежать від розірвання договорів купівлі-продажу майнових прав, проте останні задоволені бути не можуть, а від так окремим предметом судового розгляду не грунтуються на вимогах законодавства.

Застосовувати положення ст. 388 ЦК України може лише власник майна та оскільки позивач не є власник майна дані положення застосуванню не підлягають.

За таких обставин рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді