АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3723/16 Справа № 2-129/11 Головуючий у 1 й інстанції - Мороз В. П. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 листопада 2015 року

у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 листопада 2015 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача залишено без задоволення.

Не погодившись з такою ухвалою, заявник звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин справи, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити вищезазначену заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2015 року заявник - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду з заявою про заміну сторони стягувача по цивільній справі № 2-129/2011, у якій просив замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на нього - його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «довіра та Гарантія» у справі № 2-129/2011.

20.04.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №18, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №0 від 06.11.2007 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Відмовляючи у задоволенні вищезазначеної заяви, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не є стороною виконавчого провадження, а тому не має права, в порядку ч.1 ст.378 ЦПК України, на звернення з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Однак погодитися з такими висновками суду неможливо з огляду на наступне.

Відповідно до п.11 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав практики розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 25.09.2015 року, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, суди не завжди перевіряли наявність відкритого виконавчого провадження.

Згідно правової позиції, висловленої ВСУ в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Залишаючи без задоволення заяву про заміну стягувача, суд першої інстанції помилково посилався на те, що заміна сторони виконавчого провадження можлива за поданням державного виконавця або за заявою сторони, при цьому навіть не перевірив наявність відкритого виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 378 ЦПК України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження у судовому засіданні.

Сторони та інші заінтересовані особи, в тому числі і державний виконавець у разі наявного виконавчого провадження, повідомляються про час та місце проведення судового засідання.

Однак матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення сторін та заінтересованих осіб про час розгляду заяви про заміну стягувача.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»задовольнити частково, ухвалу районного суду скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»- задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 листопада 2015 року - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова