Справа№ 524/9954/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючго судді - Рибалки Ю.В.,

з участю секретаря Недяк Д.І.,

розглянувши заяви ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 про забезпечення позову, клопотання про постановлення окремої ухвали,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до Малого приватного підприємства «Карєв» про стягнення компенсації за невикористану відпустку.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14.12.2015 року відкрито провадження по справі.

12.04.2016 року представник позивача - ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову 28895,34 грн., які обліковуються на поточному рахунку відповідача МПП «Карєв» () №6914 в РВ АКБ «Індустріалбанк» м. Кременчука МФО 313849, та на кошти у розмірі ціни позову 28895,34 грн., які обліковуються на поточному рахунку відповідача ПП «Карєв Д» () №3939 в РВ АКБ «Індустріалбанк» м. Кременчука МФО 313849, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим подальше виконання рішення суду.

Заяви обгрунтовані тим, що відповідач може фактично заморозити господарську діяльність МПП «Карєв» до розгляду позову про стягнення коштів по суті. Тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглянувши заяви, вивчивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або у інших осіб, забороною вчиняти певні дії (п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Згідно з ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявником не обґрунтовано та не наведено обставин того, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не надано доказів того, що вжиття судом заходів щодо накладення арешту на грошові кошти відповідача не буде перешкоджати господарській діяльності останнього.

Крім того, заявником не обґрунтовано необхідність накладення арешту на рахунку ПП «Карєв Д», враховуючи, що вказане підприємство не стороною по справі та позивач не перебувала з ним у трудових відносинах.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заяви про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягають.

Щодо клопотання про постановлення окремої ухвали суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 211 ЦПК України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.

Клопотання обґрунтоване тим, що керівник МПП «Карєв» ОСОБА_3 вчиняє кримінальне правопорушення , передбачене ст. 219 КК України.

Дослідивши клопотання, суд вважає, що воно є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.151-153, 208-210, 211, 293 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяв представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ю.В. Рибалка