АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. (а.с.1-5)

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2016 року клопотання представника ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» задоволено, закрито провадження по справі відповідно п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. (а.с.91-92)

В скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. На обґрунтування скарги зазначив, що суд дійшов помилкового висновку щодо визначення предмету позову, оскільки в межах кримінального провадження ним заявлявся цивільний позов щодо відшкодування моральних та матеріальних збитків в розмірі 45160,06 грн., а в даній справі матеріальні та моральні збитки оцінені в розмірі 44026,71 грн., крім того судом не враховано, що до набрання законної сили судовим рішенням Святошинського районного суду міста Києва були відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. (а.с.96-97)

Представник ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» - ОСОБА_3 подав письмовий текст заперечень на апеляційну скаргу, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін. (а.с.109-110)

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_3 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялись встановленим порядком, про що у справі є докази. (а.с.106-108)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, поданої позивачем 26 травня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 просив стягнути із ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на свою користь матеріальну та моральну шкоду (34 883.95 грн. вартість пошкодженого мотоцикла, 4142.76 грн. витрат на лікування та 5000 грн. грошової компенсації моральної шкоди) завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01 липня 2014 року. (а.с.1-5)

З наявної в матеріалах справи копії вироку Святошинського районного суду міста Києві від 11 листопада 2014 року та копії заяви цивільного позову, який було заявлено у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 286 КК України, вбачається, що ОСОБА_1 просив стягнути на свою користь солідарно із ОСОБА_2 та АТ «Інго Україна» матеріальну та моральну шкоду (34 883.95 грн. вартість пошкодженого мотоцикла, 4038.61 грн. витрат на лікування та 5000 грн. грошової компенсації моральної шкоди) завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01 липня 2014 року.(а.с. 41-42)

Вироком Святошинського районного суду міста Києві від 11 листопада 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 3400,00 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами, в задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 відмовлено. Вказаний вирок набрав законної сили 12 грудня 2014 року (а.с.41-42, 62-63)

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем вже було заявлено цивільний позов про стягнення з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 01 липня 2014 року та вироком Святошинського районного суду міста Києві від 11 листопада 2014 року, який набрав законної сили, в задоволенні цивільного позову було відмовлено. (а.с.91-92)

Предмет позову складає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача. Предметом позову в обох справах позивачем зазначено відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 01 липня 2014 року.

Підстава позову - це фактичні обставини якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги. В кримінальному провадженні і в цьому провадженні, позивач зазначав про дорожньо-транспортну подію, яка мала місце 01 липня 2014 року за участю ОСОБА_2 і внаслідок якої позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду. (а.с.1-5, 62-63)

Набрання вироком Святошинського районного суду міста Києві від 11 листопада 2014 року законної сили сторонами не заперечувалось.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження по справі, оскільки вироком Святошинського районного суду міста Києві від 11 листопада 2014 року вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Визначення позивачем у цьому провадженні більшої суми стягнення витрат на лікування та заявлення позову лише до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» не свідчить про інші предмет та підстави позову.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не можуть бути визнані підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д. Махлай

Справа № 22-ц/796/5741/2016

Унікальний номер 761/15002/15-ц

Головуючий у першій інстанції - ЮзьковаО.Л.

Доповідач Левенець Б.Б.