АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3548/16 Справа № 202/2888/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Мороз В. П. Доповідач - Болтунова Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Тамакулової В.О.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2015 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором, станом на 23 жовтня 2013 року, за кредитом в сумі 2 644,20 грн., по процентам за користування кредитом - 12 730,58 грн., а також судовий збір - 243,60 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» посилався на те, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права, а тому рішення підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором пені, з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині та стягнення судових витрат за розгляд справи в апеляційному суді в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором пені, законність і обґрунтованість в іншій його частині, колегією суддів не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 червня 2006 року між Приватбанком, правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNH4КР96021838, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 2 644,19 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 10 червня 2008 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» та тарифами складає між ним та банком кредитний договір, про що свідчить його підпис у вказаній заяві.

Крім того, 20 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір поруки № 167 у забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором від 10 червня 2006 року.

Пунктом 4 цього договору передбачено солідарну відповідальність боржника і поручителя перед кредитором, розмір якої, відповідно до додатку № 1 до договору поруки визначено в обмеженому розмірі 10 000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 23 жовтня 2013 року, утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 41 023,32 грн. та складається із заборгованості: за кредитом 2 644,20 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 12 730,58 грн.; по пені за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором - 23 218,86 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по пені, за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що банком не наведено обґрунтований розрахунок розміру її заборгованості, а тому, на думку суду, прийнявши до уваги всі обставини справи в їх сукупності, прийшов до висновку про явну невідповідність наслідків порушення зобов*язання принципам розумності та справедливості.

Проте з таким висновком колегія суддів не погоджується.

Так, згідно розгорнутого розрахунку заборговності, наданого позивачем, станом на 23 жовтня 2013 року у відповідача дійсно існує заборгованість по пені в розмірі 23 218,86 грн.

Згідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Зазначені вимоги закону, з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства, та ч. 4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір заборгованості за кредитом.

Вищевказані обставини по справі залишилися поза увагою суду першої інстанції, а тому колегія суддів вважає за можливе застосувати вказану норму закону та зменшити розмір заборгованості за кредитним договором по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань відповідачем з 23 218,86 грн. до 2 700 грн.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що заочне рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по пені та загальної суми заборгованості за кредитним договором, слід скасувати, на підставі п. 4 ст.309 ЦПК України, ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості по пені в розмірі 2 700 грн., зазначивши загальний розмір заборгованості за кредитним договором в сумі 18 074,78 грн. ( яка складається: з непогашеної суми кредиту - 2 644,20 грн., несплачених відсотків за користування кредитними коштами - 12 730,58 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань - 2 700 грн.)

У зв*язку з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову позивача, колегія суддів вважає, що згідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає судовий збір за апеляційний розгляд справи в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості по пені за кредитним договором скасувати, ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4КР96021838 від 10 червня 2006 року по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань у розмірі 2 700 грн. та судовий збір - 243,60 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: