Провадження №2/761/766/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Головне управління юстиції в м.Києві, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про визначення частки померлої у спільному майні та визнанні права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 (далі по тексту - позивач) в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач 1), ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач 2), треті особи: Головне управління юстиції в м.Києві, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про визначення частки померлої у спільному майні та визнанні права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 шляхом поділу належної їй ? частини квартири АДРЕСА_1, а саме по 1/8 частині за кожним з 4-х спадкоємців.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача та мати позивача ОСОБА_2 і відповідачів ОСОБА_7 Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина і всім спадкоємцям було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, але на квартиру АДРЕСА_2 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з не визначенням частки померлої в праві власності на цю квартиру та не наданням спадкоємцем правовстановлюючих документів. Посилаючись на вимоги ст.370 ЦК України позивач зазначає, що у разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, а інший розмір часток може бути передбачений домовленістю між ними, законом або судовим рішенням. Зазначив, що вказане спадкове майно придбано позивачем у кредит у ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», а частка кожного спадкоємця у ньому становить по 1/8 частині. За відсутністю правоустановлюючого документа на частку померлої визнання права власності можливе лише в судовому порядку, тому позивач був змушений звернутись до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити з викладених у ньому підстав.

Відповідач 1, Відповідач 2 та їх представник заперечували проти задоволення позову в частині щодо визнання права власності в порядку спадкування на 1/8 частину спірної квартири. Вказали, що за умовами ст.70 СК України частки дружини і чоловіка у спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. У зв»язку з цим, відсутня необхідність визнання ? частки за померлою. Крім того, під час розгляду іншої цивільної справи №761/28437/14-ц встановлено ухилення позивача у цій справі від надання правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Представник третьої особи 1 - Головне управління юстиції в м.Києві в судове засідання свого представника не направив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник Третьої особи 2 - ПАТ «Райфайзен банк Аваль» в судове засідання не з»явився, хоча про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином, але направив до суду документи про отримання у власність позивачем спірної квартири та її інвестування за кредитні кошти.

Вислухавши пояснення представників позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у ній участь. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За умовами ч.1,2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна квартира АДРЕСА_1, а саме майнові права на неї були придбані позивачем 1 шляхом їх купівлі за кредитні кошти, що підтверджується п.2.1 кредитного договору від 05.12.2007 року та договором іпотеки від 05.12.2007 року (а.с.13-19).

При цьому, в подальшому право приватної власності на вказану квартиру 23.04.2009 року було зареєстровано за позивачем ОСОБА_6, що підтверджується довідкою Київського МБТІ (а.с.11-12).

У відповідності до вимог ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружити і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як встановлено у цій справі під час отримання вказаного нерухомого майна у власність у квітні 2009 року позивач перебував у шлюбі із ОСОБА_7, а тому відповідності до вимог ст.ст.60,70 СК України спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя (а.с.75)

В той же час, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла (а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Положеннями ст.ст. 1261, 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач є чоловіком, а позивач ОСОБА_2 є донькою померлої та спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7, а тому в березні 2010 року звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а саме на квартиру АДРЕСА_3 (а.с.62).

Також, судом встановлено, що відповідачі по справі, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є донькою та сином померлої спадкодавці ОСОБА_7, що підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с.88-91).

Постановою державного нотаріуса 1-ї Київської державної нотаріальної контори Кузьмич В.М. від 28.04.2015 року позивачу ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частину вказаної квартири після померлої ОСОБА_7 у зв»язку з не визначенням її частки в праві власності на неї та не наданням правовстановлюючих документів.

За умовами ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1 ст.368 ЦК України).

За умовами ч.2 ст.372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права га обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої с нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно

Відповідно до пункту 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595. при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Як вже зазначено судом, Державним нотаріусом було відмовлено позивачу в вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із не визначення частки померлої і спірній квартирі та у зв»язку з ненаданням правовстановлюючого документа на таку частку квартири.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України)

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку; встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у ношеному провадженні. Питання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає за можливе зазначити, що померла, перебуваючи у шлюбі із позивачем, набула права спільної сумісної власності на квартиру, а тому після її смерті зашилось спадкове майно у вигляді - ? її частини, а тому необхідно визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності за кожним по 1/8 частину квартири АДРЕСА_4, загальною площею - 90,40 кв.м., житловою площею - 46,60 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті - ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вимоги позивача про визначення частки померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 у спадковому майні у розмірі ? частини спірної квартири задоволенню не підлягають, оскільки вимоги чинного законодавства не передбачають захисту цивільних прав померлої особи, зокрема шляхом визначення частки майна за померлою особою, тобто особою цивільна дієздатність якої є припиненою у зв»язку з смертю.

Крім того, судом було належним чином здійснено захист невизнаних прав на спірну квартиру із встановленням права подружжя ОСОБА_7 на отримання її у спільну сумісну власність та поділ належної ? частки померлої між усіма спадкоємцями шляхом визнання за ними права власності на 1/8 частини квартири.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачів 1-2 в рівних долях на користь позивача 1 кошти судового збору в сумі - 3654 гривні 00 коп., сплачені останнім за подання цього позову у зв»язку із задоволенням вимоги майнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 16, 355, 372, 1216, 1218, 1270, 1296, 1297, 1299 ЦК України, ст.ст. ст. ст. 10, 11, 57, 60, 81, 88, 212-215, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_5, загальною площею - 90,40 кв.м., житловою площею - 46,60 кв.м. в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_5, загальною площею - 90,40 кв.м., житловою площею - 46,60 кв.м. в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_5, загальною площею - 90,40 кв.м., житловою площею - 46,60 кв.м. в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_5, загальною площею - 90,40 кв.м., житловою площею - 46,60 кв.м. в порядку спадкування за законом.

В задоволені решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних долях на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі - 3654 гривні 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: