УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Мухи Павла Валерійовича, який діє від імені товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 04 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (далі - ТОВ «Вердикт Фінанс») звернулось до суду з указаним позовом.

Зазначало, що 03 серпня 2007 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредитну та заставу транспортного засобу, згідно умов якого останньому надано кредит у розмірі 19 007 дол. США із кінцевим терміном повернення - 04 серпня 2014 року.

Згідно із пунктом 2.1 цього договору, у забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань в повному обсязі за договором позичальник передає в заставу транспортний засіб - автомобіль «Fiat Grande Punto», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2010 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 03 серпня 2007 року у розмірі 148 054 грн 04 коп.

Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв'язку із чим станом на 03 грудня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 195 032 грн 96 коп.

На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог та рішення суду від 17 березня 2010 року, яким з відповідача стягнуто заборгованість, просив задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» різницю заборгованості, що залишилася у розмірі 46 978 грн 93 коп.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2014 року позов ТОВ «Вердикт Фінанс» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 03 серпня 2007 року у розмірі 46 978 грн 93 коп. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 04 грудня 2014 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові ТОВ «Вердикт Фінанс» відмовлено.

У касаційній скарзі Муха П.В., який діє від імені ТОВ «Вердикт Фінанс», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 належним чином не виконував взяті на себе кредитні зобов'язання у зв'язку із чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з нього на користь позивача, з урахуванням заборгованості, яка вже була стягнута з нього за рішенням суду від 17 березня 2010 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові апеляційний суд виходив із того, що позивач не має право на звернення до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості з відповідача, оскільки договором факторингу укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі - ТОВ «Кредекс Фінанс») не передбачено відступлення права вимоги фактором на користь третіх осіб.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 03 серпня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредитну та заставу транспортного засобу, згідно умов якого останньому надано кредит у розмірі 19 007 дол. США із кінцевим терміном повернення - 04 серпня 2014 року та передано в заставу транспортний засіб - автомобіль «Fiat Grande Punto», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2010 року, що набрало законної сили, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 03 серпня 2007 року у розмірі 148 054 грн 04 коп.

31 травня 2010 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 05 травня 2010 року Ужгородським міським судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 149 654 грн 58 коп.

20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу за умовами якого банк відступив право вимоги за кредитним договором від 03 серпня 2007 року.

Пунктом 2.7 цього договору сторонами погоджено, що подальше відступлення (чи інше відчуження, включаючи заставу) фактором права вимоги за кредитами (в повному обсязі або частково) будь-яким третім особам допускається відповідно до положень законодавства України. Для уникнення сумнівів, запевнення клієнта у цьому договорі надаються виключно на користь фактора і не можуть бути передані будь-яким третім особам.

20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу, за умовами якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором від 03 серпня 2007 року.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Згідно із ч. 1 ст. 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові апеляційний суд, у порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України не з'ясував та не встановив всі фактичні обставини справи та норму права яка підлягала застосуванню, не дослідив умови договору факторингу, укладеного між банком та фактором ТОВ «Кредекс Фінанс», не з'ясував чи містить указаний договір умови щодо відступлення права вимоги за кредитним договором на користь третіх осіб, чи виконано в примусовому порядку на стадії виконавчого провадження рішення суду про стягнення з відповідача кредитної заборгованості, не встановив період за який підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у позові.

Згідно із ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, ураховуючи, що судом допущені порушення норм матеріального та процесуального права, рішення апеляційного суду не може вважатись законним та обґрунтованим, тому підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Мухи Павла Валерійовича, який діє від імені товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 04 грудня 2014 року скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

В.О. Савченко