Ухвала

іменем України

30 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоКасьяна О.П.,
суддів: Гончара В.П., Остапчука Д.О.,Дербенцевої Т.П., Попович О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомфорт», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Предіум-Інвест», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомфорт» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути з ТОВ «Житлокомфорт» 186 240 грн матеріальної шкоди та 6 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1, де 08 лютого 2014 року з вини відповідача, який надає послуги з утримання будинку, сталось залиття квартири, про що 11 лютого 2014 року комісією ТОВ «Житлокомфорт» складено акт, яким встановлено, що причиною залиття квартири є аварія в системі холодного водопостачання на відводі від стояка до індивідуального засобу обліку внаслідок розмерзання запірного кульового крана.

Відповідно до експертного висновку розмір матеріальних збитків, завданих йому внаслідок залиття квартири, становить 186 240 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Житлокомфорт» на користь ОСОБА_6 заподіяну внаслідок залиття квартири матеріальну шкоду у розмірі 186 240 грн. У іншій частині вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Житлокомфорт» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, а справу передати на новий розгляд, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що шкода завдана позивачу залиттям квартири внаслідок винних дій відповідача, який як балансоутримувач будинку зобов'язаний був проводити технічний огляд будинку, що передбачає проведення планових та позапланових оглядів, організувати підготовку (відновлення) схем внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання, перевірити технічний стан мережі постачання води, що включає і запірні механізми, тому повинен відшкодувати її.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно із законом, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 є власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2012 року.

11 лютого 2013 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Житлокомфорт» укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

08 лютого 2014 року сталося залиття його квартири, що підтверджується актом про залиття від 11 лютого 2014 року, складеним комісією ТОВ «Житлокомфорт», за яким причиною залиття квартири є аварія в системі холодного водопостачання на відводі від стояка до індивідуального засобу обліку, яка трапилася внаслідок розмерзання запірного кульового крана «Ду 15», розташованого в санвузлі квартири № 10.

Квартира № 10 належить ТОВ «Предіум-Інвест» та знаходиться поверхом вище від квартири позивача та станом на день залиття, в зимовий період, не опалювалася.

Внаслідок залиття квартири було пошкоджено оздоблення усіх приміщень квартири позивача, згідно зі звітом про незалежну оцінку вартості збитків, завданих внаслідок залиття квартири, вартість відновлювального будівельного ремонту квартири складає 186 240 грн.

Відповідно до будівельно-технічного висновку від 28 квітня 2014 року ТОВ «Судова незалежна експертиза України» експертами встановлено, що ділянка пошкодженого трубопроводу належить до зони обслуговування ТОВ «Житлокомфорт».

15 травня 2014 року позивач звернувся до ТОВ «Житлокомфорт» з претензією про відшкодування йому вартості відновлювального ремонту, однак збитки йому не відшкодовані.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не виконав вимог ст. ст. 10. 213, 214 ЦПК України щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи та не встановив, у зв'язку з чим та з чиєї вини сталося залиття квартири позивача, не перевірив доводів відповідача про те, що аварія сталася в системі холодного водопостачання та відводі від стояка до індивідуального засобу обліку внаслідок розмерзання запірного кулькового крану «Ду 15», розташованого в санвузлі квартири № 10, яка належить ТОВ «Предіум-Інвест» та з його вини, оскільки це товариство як власник зобов'язане утримувати своє майно, однак не виконував своїх обов'язків щодо належного утримання квартири.

Не з'ясував, чи є у товариства, яке здійснює обслуговування будинку, доступ до цієї квартири та ким був встановлений запірний кульковий кран у квартирі № 10 і в зв'язку з чим відбулося його замерзання та сталася аварія, а отже, не встановив, хто повинен нести відповідальність за завдану шкоду та чи є вина відповідача у залитті квартири позивача, не надав цим обставинам відповідної оцінки.

При цьому, встановивши, що залиття квартири позивача сталося внаслідок розмерзання запірного кульового крана «Ду 15», розташованого в санвузлі квартири № 10, яка належить ТОВ «Предіум-Інвест», яке залучено до участі у справі як третя особа, не роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права, зокрема можливості ставити питання про залучення товариства як співвідповідача та не вирішив цього питання у порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України, зробив передчасний висновок про стягнення завданої шкоди з ТОВ «Житлокомфорт», ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Апеляційний суд цих недоліків не усунув, на порушення ст. 303 ЦПК України не перевірив законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, постановив ухвалу та залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Невиконання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити, рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомфорт» задовольнити, рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян
Судді: В.П. Гончар Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук О.В. Попович