Справа № 140/567/16-ц
№2-о/140/43/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2016 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Науменко С.М., з участю секретаря судового засідання Андрущак Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувся в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи тим, що він з 05 травня 1988 року зарахований на посаду звільненого секретаря профкому радгоспу «Пам'ять Леніна» с. Сокілець, в звязку з виборами, протокол № 5 від 05.05.1988 року.

З травня 1988 року він разом із сім`єю переїхав проживати в с. Сокілець, де проживали в гуртожитку на фільварку. До радгоспу «Пам'ять Леніна» с. Сокілець входили села: с. Сокілець, с. Воробіївка, с. Гвоздів, с. Олексіївка, с. Ново Миколаївка.

На початку листопада звільнився колгоспний житловий будинок в с. Воробіївка, по вул. Братів Тернових, 9, і він із сім`єю 15 листопада 1988 року переїхав проживати до будинку.

На початку 1989 року с. Воробіївка відєдналось від радгоспу «Пам'ять Леніна» і утворився колгосп «Пам'ять Леніна» с. Воробіївка.

05.04.1989 року його звільнено з посади в звязку з обранням на посаду секретаря парткому колгоспу «Пам'ять Леніна» с. Воробіївка.

01.03.1989 року зараховано по переводу в колгосп «Пам'ять Леніна» с. Воробіївка заступником голови правління колгоспу.

В подальшому його трудовий шлях постійно був звязаний з с. Воробіївка.

Таким чином з 15 листопада 1988 року він постійно проживав та продовжує проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Колгоспний будинок який йому та його родині був наданий для проживання він в послідуючому приватизував на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується Свідоцтвом № 4 про право власності на житло від 19.09.1994 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів УРСР № 106 від 23.07.1991 року село Воробіївка до 01.01.2016 року відносилось до населених пунктів зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 55 Закону № 796 передбачено право на зниження пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, залежно від строку проживання або роботи на забрудненій території.

Зазначеною вище нормою цього Закону надано право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, зокрема, особам, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які станом на 01.01.1993 року постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю не менше чотирьох років. Пенсійний вік знижується початково на два роки (у разі постійного проживання або постійної роботи у зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково на один рік за кожні три роки проживання, роботи, але не більше пяти років.

Згідно зі ст. 65 Закону № 796 посвідчення «потерпілій від Чорнобильської катастрофи» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За викладених умов він матиме право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796 при досягнення 55 років.

Так як він зареєстрований за місцем постійного проживання з 14.01.1989 року, а не з часу фактичного проживання то у нього виникла необхідність звернутись до суду щоб встановити факт його проживання на території с. Воробіївка з часу фактичного проживання, з 15 листопада 1988 року.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України встановлено, що в судовому засіданні можуть бути також встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

В звязку з цим ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт його постійного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1, заяву підтримав повністю, просить її задовольнити.

Свідки ОСОБА_2, та ОСОБА_3, підтвердили в судовому засіданні, що дійсно ОСОБА_1, постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 15 листопада 1988 року.

Суд заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, так як факт що має юридичне значення підтверджується показами свідків, копією паспорта ОСОБА_1, копією довідки сільської ради, копією трудової книжки, копією технічного паспорта на будинок, копією партійного квитка, копією книги реєстрації.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.256- 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт ОСОБА_1, постійного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 15 листопада 1988 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

Згідно оригіналу:

Оригінал рішення знаходиться в архіві Немирівського районного суду Вінницької області в цивільній справі № 140/567/16-ц.

Рішення набрало законної сили 19 квітня 2016 року.

Суддя Немирівського:

районного суду: ОСОБА_4