АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3558/15-ц Номер провадження 22-ц/786/460/16Головуючий у 1-й інстанції Гудков С.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів: Акопян В.І., Абрамова П.С.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2015 року у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "Надія" до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2015 року позов СФГ "Надія" задоволений: визнаний недійсним укладений 30 вересня 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_3 договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 35,8885га ріллі для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 21 рік, розташованої в адміністративних межах Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, скасувавши його державну реєстрацію в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Вирішено питання судового збору.

ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_3, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог СФГ "Надія".

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції у своєму рішенні дійшов хибного висновку про порушення переважного права позивача, оскільки позивач не виконав жодного власного зобов'язання для його реалізації. При винесенні рішення по справі суд також не взяв до уваги той факт, що позивач не надав жодного доказу про продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди та здійснення на ній господарської діяльності. Відповідно до ст.15 ЗУ «Про оренду землі» факт порушення переважного права орендаря на переукладення договору оренди не може бути підставою для визнання недійсним договору оренди, який укладений пізніше.

Під час розгляду справи у апеляційному суді ОСОБА_4, представник СФГ «Надія», подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що ОСОБА_3, не дивлячись на існування спору про дійсність укладеного ним договору оренди землі, протягом двох років неправомірно користується нею, отже, зважаючи на початок посівних робіт у квітні поточного року, у позивача є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3 буде всіляко перешкоджати СФГ «Надія» в обробці землі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів поданої заяви та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як убачається з матеріалів справи, між СФГ «Надія» і ОСОБА_3 існує спір щодо правомірності користування останнім земельною ділянкою сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 35,8885га ріллі для ведення фермерського господарства, розташованою в адміністративних межах Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області.

ОСОБА_3 користується спірною земельною ділянкою на підставі договору оренди від 30 вересня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 30 березня 2016 року залишено без змін рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2015 року, яким визнаний недійсним зазначений договір оренди.

З огляду на приписи ст.319 ЦПК України договір оренди від 30 вересня 2014 року не є дійсним та не породжує будь-яких прав у ОСОБА_3 відносно земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 35,8885га ріллі для ведення фермерського господарства, розташованої в адміністративних межах Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області.

Колегія суддів приймає до уваги специфіку користування землею, зокрема сезонність її обробітку, певні часові межі початку посівної кампанії, а також характер спору між сторонами та вважає за необхідне з метою запобігання можливим утрудненням у реалізації СФГ «Надія» свого права на користування спірною земельною ділянкою у відповідності до її цільового призначення заборонити ОСОБА_5 вчиняти дії з обробки і посіву цієї земельної ділянки.

Керуючись ст. 303, ст.151, ст.152, ст. 153, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_4, представника СФГ «Надія», задовольнити.

Заборонити ОСОБА_3 здійснювати обробіток і посів земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 35,8885га ріллі для ведення фермерського господарства, розташованої в адміністративних межах Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області.

Стягнути із ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 18 листопада 1995 року; проживає: АДРЕСА_1) на користь СФГ «Надія» 689 грн. витрат зі сплати судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий О.А. Лобов

Судді В.І. Акопян

П.С. Абрамов

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов