У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про стягнення банківського вкладу (депозиту),

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 13 листопада 2014 року укладено договір банківського вкладу НВУ № 861378/2014 (в доларах США), відповідно вимог якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 000 доларів США строком до 13 лютого 2015 року, під 5,25 % річних. Позивач звернувся до банку з вимогою про повернення коштів. Станом на теперішній час кошти за зазначеним договором позивач не отримав. 27 жовтня 2014 року укладено договір банківського вкладу НВУ № 857389/2014 (в доларах США), відповідно вимог якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 10 тис. доларів США строком до 27 січня 2015 року під 5 % річних. За останнім договором позивачу Фондом гарантування вкладів виплачено 200 тис. грн. Позивач просив стягнути з відповідача суму вкладу за НВУ № 861378/2014 від 13 листопада 2014 року у сумі 5 000 доларів США, що еквівалентно 125 тис. грн та суму вкладу за НВУ № 857389/2014 від 27 жовтня 2014 року у розмірі 2 000 доларів США, що еквівалентно 50 тис. грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку, що Фондом повернута позивачу сума вкладу в граничних розмірах відшкодування, в порядку та черговості, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на момент звернення до суду позивач був включений до реєстру акцептованих вимог кредиторів, стягнення з ліквідованого банку грошових коштів за договором банківського вкладу порушить порядок задоволення вимог кредиторів, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про стягнення банківського вкладу (депозиту).

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов