Провадження №2/193/196/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

06 квітня 2016 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О .В.

при секретарі Палій Л. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Запорізька сільська рада, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Запорізька сільська рада, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначив, що 02 січня 2006 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку № 62 по вул. Перемога, в с. Братське Софіївського району Дніпропетровської області, що належав померлому на підставі запродажного запису, посвідченого головою та секретарем Василівської (Запорізької) сільської ради Софіївського району 16.12.1949 року.

За життя ОСОБА_3 провів реєстрацію права власності на житловий будинок № 62 по вул. Перемоги в с. Братське Софіївського району.

18 серпня 2003 року ОСОБА_3 склав заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано у реєстрі за № 872. В заповіті ОСОБА_3 розпорядився, що все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось на день смерті його, і на що він матиме право, заповідає у рівних частках кожному ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Спадщина складається із житлового будинку № 62 загальною площею 44,3 кв. м. , житлова площа 18,6 кв.м., розташованого за адресою : вул. Перемоги в с. Братське Софіївського району вартістю 48 900 грн.

Позивач являється спадкоємцем першої черги, крім позивача спадкоємцем першої черги є ОСОБА_2 відповідач по справі.

16 лютого 2016 року позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3, але постановою державного нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок та рекомендовано звернутись до суду.

У звязку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3, просить суд визнати за ним право власності на будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу за його відсутності про що надав до суду відповідну заяву .

Відповідач ОСОБА_2 проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає, просить розглянути справу за її відсутності, про що надала до суду відповідну заяву.

Третя особа нотаріус проти позову не заперечує, просить розглядати справу без її участі проти позову не заперечує.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне:

В судовому засіданні встановлено, що 02 січня 2006 року помер батько позивача - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14).

Після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку № 62 по вул. Перемога, в с. Братське Софіївського району Дніпропетровської області, що належав померлому на підставі запродажного запису, посвідченого головою та секретарем Василівської (Запорізької) сільської ради Софіївського району 16.12.1949 року (а.с. 4).

За життя ОСОБА_3 провів реєстрацію права власності на житловий будинок № 62 по вул. Перемоги в с. Братське Софіївського району, про що свідчить технічний паспорт від 22.05.1989 року та квитанцією про оплату за інвентаризацію та реєстрацію житлового будинку від 05.10.1989 року (а.с. 5-8), однак відповідно до довідки ОКП «Софіївське БТІ» право власності на житловий будинок с. Братське вул. Перемоги, 62, не зареєстроване (а.с. 19) .

Відповідно до заповіту складений ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на випадок смерті зробив розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все що буде належати йому на день смерті і на що він за законом належатиме право, він заповідав у рівних частках кожному ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_4, який зареєстрований в реєстрі за № 872 (а.с. 15).

Спадщина складається із житлового будинку № 62 загальною площею 44,3 кв. м., житлова площа 18,6 кв.м., розташованого за адресою : вул. Перемоги в с. Братське Софіївського району вартістю 48 900 грн., згідно звіту про незалежну оцінку від 21.03.2016 року (а.с. 21-22) .

Позивач являється спадкоємцем першої черги, крім позивача спадкоємцем першої черги є ОСОБА_2 відповідач по справі. Однак ОСОБА_2 надала суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти позовних вимог, просить визнати право власності за позивачем.

16 лютого 2016 року позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3, але постановою державного нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 17-18).

Відповідно до ст.ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтями 1261, 1267 ЦК України передбачено, що при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька

ОСОБА_3. Отже до позивача, як спадкоємця першої черги, перейшли всі права та обов'язки спадкодавця.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна, згідно ст. 392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У п. 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звертається увага на те, що відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1261, 1267, 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Запорізька сільська рада, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом після померлого 02 січня 2006 року ОСОБА_3 ,на житловий будинок № 62 загальною площею 44,3 кв. м., житлова площа 18,6 кв. м., розташованого за адресою: вул. Перемоги с. Братське Софіївського району Дніпропетровської області вартістю 48900 грн., що належав померлому ОСОБА_3 на підставі запродажного запису, посвідченого головою та секретарем Василівської (Запорізької) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області 16.12.1949 року .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Шумська