Провадження 2-п/127/41/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Короля О.П.

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 29.01.2016 р. в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 29.01.2016 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Заява мотивована тим, що в судове засідання 29.01.2016 р. він не з»явився зп одважних причин, оскільки повістку отримав лише 28.01.2016 р., внаслідок чого не зміг підготуватись до судового засідання та надіслати необхідні документи. Відповідач був приватним підприємцем, але 28.07.2009 р. підприємницька діяльність була припинена, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру. Оголошення з Інтернет-мережі не можуть братись за основу гарного матеріального стану відповідача, оскільки є неналежним доказом, з якого не можна встановити чи отримував автор оголошення дохід. З 24.10.2014 р. відповідач працює волонтером при храмі в честь Ікони Божої Матері «Млекопитательница» на безоплатній основі, що підтверджується характеристикою. ОСОБА_1 проживає разом з матір»ю ОСОБА_3, яка є непрацездатною та знаходиться на його утриманні. Дохід відповідача незначний біля 1000-1500 грн. на місяць, які він отримує, займаючись підробітками. Відповідач надав довідку з Державної фіскальної служби про відсутність доходів в період з 01.01.2015 року по 30.09.2015 року та відомості з про його особу з ДРЗДСС за період з січня 2011 року по січень 2016 року , який підтверджує , що з липня 2014 року доходи відсутні.

Відповідач подав заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду за його відсутності.

Позивач та її представник заперечили проти перегляду заочного рішення суду, мотивуючи тим, що про розгляд справи 28.01.2016 р. відповідач був повідомлений належним чином, що доведено його заявою від 14.01.2016 р. про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти позову. А докази, на які посилається відповідач, не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду без задоволення з таких підстав.

29.01. 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено заочне рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд вказаного рішення, мотивуючи тим, що отримав судову повістку лише 28 січня 2016 року і не зміг підготуватися до судового засідання, призначеного на 29 січня 2016 року, та надіслати необхідні документи.

Проте, в матеріалах справи містяться докази про те, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до положень ст. ст. 74-76 ЦПК України. Відповідачем завчасно на електронну адресу суду було направлено заяву про слухання справи у його відсутність, проти позову він заперечив.

Щодо доказів, які ОСОБА_1 вважає істотними для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.232 ЦПК України відповідач у заяві про перегляд заочного рішення повинен вказати на докази, якими обгрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому докази повинні мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.225 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за загальними правилами, суд оцінює ті докази, які є у справі. Отже, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення необхідно, щоб ці докази були новими, тобто такими, які не досліджувались судом.

Так, ОСОБА_1В, стверджує, що з 28 липня 2009 року він припинив підприємницьку діяльність. Проте, це ніяк не доводить неможливість ОСОБА_1 утримувати свого сина.

При ухваленні судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина суд взяв до уваги надані позивачем докази, а саме квитанції про отримання від відповідача грошових переказів саме на суму 2000 грн. щомісячно; відомості з Інтернет-мережі про те, що відповідач працює, хоча і неофіційно, та має достатнього рівня дохід.

ОСОБА_1 не надав суду доказів про те, що він не отримував доходу від оголошень в Інтернет-мережі відповідно до вимог ст.60 ЦПК України.

Не є доказом у справі і те, що ОСОБА_1 працює волонтером.

Не надані ОСОБА_1 докази про те, що його дохід від підробітку становить 1000-1500 грн. на місяць.

Твердження ОСОБА_1 про те, що на його утриманні перебуває мати, ОСОБА_3, не доведено допустимими доказами. До матеріалів заяви відповідач додав копію пенсійного посвідчення матері ОСОБА_3, яка є пенсіонером за віком, а відтак отримує пенсію.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 228-232 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 29.01.2016 р. в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя