ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/173/16-ц
"07" квітня 2016 р. смт. Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А. за участю секретаря судового засідання Запара А.І., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
01.03.2016 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що проживає одна у власному будинку за адресою: Дніпропетровська область Петриківський район с.Єлизаветівка вул. Комінтерна, 106. Зазначена оселя належить їй на підставі Свідоцтва про право власності від 25.09.1987 року та Свідоцтва про спадщину від 03.07.2003 року.
У травні 2014 року до ОСОБА_1 звернувся ОСОБА_2 із проханням прописати його у її будинку, через ті обставини, що він приїхав з іншого регіону і, наразі, не може працевлаштуватися без реєстрації місця проживання. Власниця будинку дала згоду та прописала останнього у своєму помешканні. Після описаних обставин позивачка жодного разу не бачила ОСОБА_2 і їй невідомі ані місце його перебування, ані паспортні дані відповідача.
ОСОБА_1 пояснила, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням їй необхідно для того, аби належним чином оформити субсидію.
Від позивачки надійшла заява, у якій вона просить розглядати дану справу без її участі, позов підтримує повністю і не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 19).
Відповідач, повторно, в судове засідання не зявився. Причини неявки суду не відомі. Про день, місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що до справи долучено: повістка про виклик до суду (а.с.15), конверт із повідомленням, що повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну проживання» (а.с. 20). Також, відповідно ч.9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликався в суд через оголошення у пресі, а саме через газету «Вісті Придніпровя» від 05.04.2016, на ст. 6, опубліковано обяву-виклик до суду (а.с. 21). З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
Враховуючи неявку у судове засідання відповідача по справі, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивачка ОСОБА_1 є власницею будинку № 106 по вулиці Комінтерна, що в селі Єлизаветівці Петриківського району Дніпропетровської області, що підтверджено свідоцтвом про право власності на житловий будинок № 500, виданого 25.09.1987 Виконкомом Царичанської райради (а.с.6).
Долучено Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВАМ № 373487, згідно якого спадкоємцем майна померлого 17.01.2003, ОСОБА_3, є ОСОБА_1.
За відомостями Петриківського РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області місце проживання ОСОБА_2, зареєстровано з 25.03.2013 за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, с.Єлизаветівка, вул.Комінтерна, 106.
До справи долучено акт обстеження умов проживання гр..ОСОБА_1, складений Єлизаветівською сільською радою Петриківського району, від 30.11.2015, про те, що ОСОБА_1 проживає у своєму будинку одна. Тут же прописаний ОСОБА_2, але з травня 2014 року в будинку він не проживає, виїхав, та витрат на утримання будинку не несе.
Довідкою з Єлизаветівської сільської ради № 3046, від 30.11.2015, підтверджено факт проживання позивачки у буд. № 106 по вул. Комінтерна в с. Єлизаветівці Петриківського району Дніпропетровської області. Також, вказано, що за зазначеною адресою прописаний ОСОБА_2, який не проживає за цією адресою з травня 2014 року.
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 71 ЖК України якщо особа не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин, така особа за рішенням суду може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а у ст. 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування приміщенням № 106 по вул. Комінтерна в с.Єлизаветівці Петриківського району Дніпропетровської області, оскільки не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин, а отже позовні підлягають задоволенню.
Позивач, при зверненні до суду із позовом, сплатила судовий збір в повному обсязі і позовних вимог, щодо стягнення його з відповідача, не заявляла, у звязку з чим суд вирішив судові витрати, по сплаті судового збору, залишити за позивачем.
Керуючись ст. ст. 15, 57, 209, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 71,72 ЖК України, ст. 391 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 будинком № 106 по вулиці Комінтерна в селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, шляхом визнання ОСОБА_2 особою, що втратила право на користування зазначеним житловим приміщенням.
Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.А. Караул