АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/5098/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1093/16Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді Пилипчук Л.І.,

суддів Кривчун Т. О., Чумак О.В.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики від 15.10.2013 року, що складається із суми основного боргу - 54 971,14 грн., суми інфляційного збільшення - 1099,42 грн., 3 % річних - 289,16 грн., а всього на суму 56359,72 грн. Зазначав, що предметом договору є грошові кошти в розмірі 32760,00 грн. та їх еквівалент в іноземній валюті в розмірі 4000 доларів США. Враховуючи, що на останній день платежу за договором позики /15.10.2015/ офіційний курс гривні до долара США становив 2193.2784 за 100 долар США, сума позики, що підлягала поверненню 15.10.2015 року становить 87731,14 грн., а відповідачка повернула 32 760,00 грн. , тому відповідачка зобов'язаний додатково повернути 56878,72 грн.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовував свої вимоги нормами частин 1 та 2 статті 533 ЦК України. Вважає, що оскільки у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума позики , що підлягає сплаті у гривнях, повинна визначатися за офіційним курсом гривні до долара США на день повернення позики.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15.10.2013 року сторони уклали договір позики. Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 1 договору позикодавець передав у власність позичальнику строком до 15 жовтня 2015 року грошові кошти в розмірі 32 720 грн., що є еквівалентом 4000 доларів США. Позичальник свідчить, що гроші від позикодавця в розмірі 32760 грн. отримав у повному обсязі, ще до підписання цього договору./а.с.14-15/

Згідно пункту 3 договору сторони за цим договором домовилися про те, що договір позики є безпроцентним, а пунктом 4 договору передбачено, що позичальник зобов'язується повернути позикодавцю одержані у позику грошові кошти у порядку та умовах, передбачених цим договором.

.

15.10.2015 року ОСОБА_4 перерахувала на картковий рахунок позивача грошові кошти , повернувши позику в сумі 32760,00 грн./а.с.16/

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що відповідачка виконала свої зобов'язання за договором позики. Доводи позивача на зміну курсу національної валюти від дня позики до дня її повернення суд визнав безпідставними, оскільки такі вимоги не відповідають умовам договору та діючому законодавству.

Колегія суддів визнає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими , прийнятими із застосуванням відповідних норм матеріального права.

Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі), що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Зі змісту договору позики вбачається, що позивач передав відповідачці гроші в сумі 32760 грн., які остання повернула у визначений договором строк. Зазначення у п.1 договору про те, що вказана сума становить еквівалент 4 000 доларів США, не породжує обов'язку позичальника повернути позику в сумі цього еквівалента за курсом національної валюти до долара США , встановленого Національним банком України на день повернення позики, оскільки договір таких умов не містить.

Відповідачка ОСОБА_4 виконала свої зобов'язання за договором позики, повернула у встановлений договором строк та сумі позику , а тому місцевий суд правомірно відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на ч.ч.1,2 ст.539 ЦК України правильність висновків місцевого суду не спростовують, зводяться до вільного тлумачення норм права та умов договору на свою користь .

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення місцевого суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання протягом 20 днів касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя /підпис/ Л.І.Пилипчук

Судді /підпис/ Т.О. Кривчун

/підпис/ О.В.Чумак

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук