Провадження № 2/750/234/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.,

за участю секретаря Кравченко І. В.,

з участю представника відповідачів ОСОБА_1

розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в :

представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 21.03.2008 року в розмірі 39234,48 грн. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем умов кредитного договору в частині порядку і строків розрахунку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідачів заперечувала проти задоволення позовних вимог, повідомила про те, що було звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль, який був переданий відповідачем ОСОБА_2 позивачу та який був реалізований, просила застосувати строки позовної давності, а також просила врахувати той факт, що порука за договором поруки 21.03.2008 року є припинено, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя.

Заслухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 21.03.2008 року позивач та відповідач уклали договір №ZRRWAK51390079, згідно якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 55345 грн до 20.03.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,48 % річних на суму залишку заборгованості.

Умовою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором була передача відповідачем в заставу позивачу належного йому на праві власності рухомого майна - легкового автомобіля DAEWO LANOS, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний державний номер НОМЕР_2.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.06.2013 року позовні вимоги задоволені, в рахунок погашення заборгованості за договором №ZRRWAK51390079 від 14.07.2008 року, яка виникла станом на 22.01.2013 року на загальну суму 43418 грн 09 коп, звернуто стягнення на предмет застави - легковий автомобіль DAEWO LANOS, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний державний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом надання права Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» вилучення у власника вказаного автомобіля, його відчуження від свого імені будь-яким способом, з наданням позивачу повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, зняттям його з обліку в органах Державної автомобільної інспекції.

Згідно із актом прийому-передачі від 04.04.2014 року, ОСОБА_2 було передано співробітникам ПАТ КБ «Приватбанк» автомобіль DAEWO LANOS, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний державний номер НОМЕР_2. Вказаний автомобіль реалізований позивачем лише 22.07.2015 року за 42500 грн, що підтверджується копією довідки-рахунок (а.с. 110) та меморіальним ордерами щодо зарахування цих коштів в рахунок погашення заборгованості (а.с. 108-109).

В рахунок забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором із ОСОБА_3 укладений договір поруки 21.03.2008 року.

В порушення умов кредитного договору, відповідач виконував зобов'язання неналежним чином, внаслідок чого станом на 01.10.2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 39234,48 грн, яка складється із заборгованості за пенею - 37128,08 грн, заборгованості зі штрафу 250 грн фіксована частина та 1856 грн 40 коп - процентна складова штрафу, що підтверджується копією розрахунку позивача.

Повідомлення - вимога про необхідність сплатити заборгованість була направлена 02.10.2015 року на адресу боржника та поручителя (а.с. 7)

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки строк виконання основного зобов'язання був встановлений до 20.03.2015 року, а із вимогою до поручителя позивач звернувся 02.10.2015 року (а.с. 7), тобто з пропуском шестимісячного строку, отже суд приходить до висновку, що порука за договором поруки від 21.03.2008 року є припиненою, що є підставою для відмови у задоволенні позову до ОСОБА_3

Представник відповідача просила зменшити неустойку у разі, якщо суд прийде до висновку про необхідність стягнення з відповідачів сум боргу, а також просила врахувати той факт, що ОСОБА_2 добровільно передав Банку автомобіль, з яких причин він більше року не був реалізований невідомо, також просила врахувати, що ОСОБА_2 не працює та на його утриманні перебуває неповнолітня дитина.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків,та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_2 був переданий автомобіль в рахунок погашення заборгованості автомобіль 04.04.2014 року, а реалізований лише 23.07.2015 року, банком не вказані причини тривалого продажу автомобіля, суд вважає за необхідне зменшити пеню до 300 грн, враховуючи також той факт, що на день подання позову заборгованість по тілу кредиту та відсоткам відсутня. Відповідно до п. 39. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Також з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 609 грн. Оскільки у задоволенні позову до ОСОБА_3 відмовлено, не підлягають стягненню з нього судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 204, 526, 530, 542, 551,559, 610, 611 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 300 грн пені за кредитним договором від 21.03.2008 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" в рахунок відшкодування судових витрат 609 грн.

В іншій частині позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 відмовити.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя