АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ 20 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсною та скасування третейської угоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у червні 2015 року звернулася до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним та скасування третейської угоди оформленої п. 6.2 Кредитного договору № 134/03-8 від 29.07.2008 року укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк».

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 29.07.2008 року нею було укладено вищевказаний кредитний договір на суму 22 951 доларів США на купівлю транспортного засобу. 21.07.2008 року між ТОВ «Сервіс-Центр Альфа» та ОСОБА_2 укладається договір купівлі-продажу автомобіля № 162/S.

Відповідно до п. 6.2 Кредитного договору зазначено, що у разі неможливості вирішення спорів шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди» домовилися про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошенко В.М. постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним суддею, спір розглядається третейським суддею Мороз О.А. або Білоконем Ю.М. у порядку черговості.

Позивач вважає, що встановлення обмеження її особистого немайнового права в оспорюваному договорі є неправомірним та незаконним, та таким, що суперечить Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ЦК України та Закону України «Про захист прав споживача», а тому є недійсним з моменту укладення договору про внесення змін і доповнень, тобто з 29.07.2008 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2015 року ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог було відмовлено /а.с. 101-105/.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_2 і звернулася до суду з апеляційною скаргою в які просить скасувати це рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /а.с. 112-118/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення, відповідно до ст. 309 ЦПК України, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.07.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 134/03-8 на суму 22 951 долар США на купівлю транспортних засобі /а.с. 10-12/.

Відповідно до п. 6.2 Кредитного договору зазначено, що у разі неможливості вирішення спорів шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди» домовилися про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошенко В.М. постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним суддею, спір розглядається третейським суддею Мороз О.А. або Білоконем Ю.М. у порядку черговості.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що домовленість сторін у кредитному договорі про звернення за вирішенням спорів до третейського суду жодним чином не порушує права позивача, також те, що суду не надано доказів того, що неправомірними, злочинними діями відповідача, пов'язаними з неналежним виконанням взятих на себе обов'язків, позивачу було завдано ушкодження здоров'я, майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв'язку з вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Але з таким висновком суду погодитися не можна.

Одним зі способів захисту прав суб'єктів цивільних правовідносин є звернення до третейських судів, що передбачено ст. 17 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за згодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає із цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Ці випадки передбачені в ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Згідно з п. 14 ч.1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 ст. 6 цього Закону доповнено п. 14 згідно із Законом № 2983-VІ), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12.03.2011 року.

Наведене дає підстави для висновку про те, що положення п.14 ч.1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи), поширюється на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту.

Спори між кредитодавцем та позичальником за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення так і виконання такого договору, відповідно до п.14 ч.1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом розгляду, оскільки цим Законом від 03.02.2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що третейська угода в кредитному договорі від 29 липня 2008 року укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено в порушення вимог п. 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» і в цій частині кредитний договір слід визнати недійсним.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати третейську угоду оформлену пунктом 6.2 Кредитного договору № 134/03-8 укладеного 29 липня 2008 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

Демченко Е.Л.