Справа № 351/1937/15-ц
Номер провадження №2/351/237/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Боднарука М.В.,

секретар Лакуста М.З.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, яким просила визнати за нею право власності на спадкове майно, житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, мотивуючи тим, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору її дідові, ОСОБА_3, який помер 16.02.2014 року, та бабі, ОСОБА_4, яка померла 12.01.2015 року, належало по 1/2 частині житлового будинку по вул.Серафинець,12 в с. Видинів Снятинського району Івано-Франківської області. Дане господарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», в якому, станом на 15.04.1991 року, були зареєстровані вищезазначені особи.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складалася з належної йому 1/2 частини даного будинковолодіння, спадкоємицею за заповітом стала його онука, позивачка по справі ОСОБА_1 В шестимісячний строк вона подала до Першої Снятинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину, та стала співвласницею 3/8 частин спірного будинковолодіння, оскільки її баба, ОСОБА_4, на час смерті свого чоловіка була непрацездатною та відповідно до ст.1241 ЦК України мала право на обов'язкову частку у спадщині в розмірі 1/8 частини, тобто половину частки, яка б належала їй у разі спадкування за законом (спадкоємцями за законом були би ОСОБА_4 та сторони по справі за правом представлення після смерті їх батька, а сина спадкодавця - ОСОБА_5, який помер 24.03.2011 року, яким би належало за законом по 1/4 частині) .

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складалася з належної їй 5/3 частин даного будинковолодіння (1/2 належна + 1/8 успадкована). Після її смерті спадкоємцями першої черги за законом за правом представлення стала позивачка, та її рідна сестра, відповідачка у справі ОСОБА_2.

На час смерті ОСОБА_4 позивачка проживала з нею, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідачка ОСОБА_2 хоча і була зареєстрована разом із спадкодавицею, однак фактично з нею не проживала, до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подавала, а тому вона вважається такою, що спадщину не прийняла.

Таким чином позивачка успадкувала 5/8 частин спірного будинковолодіння, які належали ОСОБА_4, та стала власником всього будинковолодіння. Однак, в звязку із втратою оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також у зв'язку з тим, що на час смерті ОСОБА_4 позивачка не була зареєстрована в належному їй будинковолодінні, а відповідачка була зареєстрована, але фактично не проживала, то державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому ОСОБА_1 просить суд визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Серафинець,12 в с. Видинів Снятинського району Івано-Франківської області.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_6 подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити, а справу просив розглядати у відсутності позивачки та її представника.

Відповідачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечила, справу просила розглядати без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд дослідивши матеріали справи, зокрема: Копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.05.2011р.; Довідку Видинівської сільської ради №692 від 26.11.2015р.; Заповіт ОСОБА_3 посвідчений секретарем Видинівської сільської ради 09.12.2011р.; Свідоцтво про смерть ОСОБА_3; Довідку Першої Снятинської ДНК №1492/02-14 від 20.11.2015р.; Довідку Видинівської сільської ради №690 від 26.11.2015р.; Свідоцтво про смерть ОСОБА_4; Довідку Видинівської сільської ради №691 від 26.11.2015р.; Відмову Першої Снятинської ДНК №1573/01-09 від 27.11.2015р.; ОСОБА_6 зі Спадкового реєстру №42249238 від 26.11.2015р.; Свідоцтво про смерть ОСОБА_5; Довідку Видинівської сільської ради №689 від 26.11.2015р.; Довідку Видинівської сільської ради №693 від 26.11.2015р.; Технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Серафинець,12 в с. Видинів Снятинського району Івано-Франківської області; Свідоцтво про народження ОСОБА_5; Свідоцтво про народження Гарвасюк )у шлюбі ОСОБА_1) О.В.; Свідоцтво про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_8; Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №500006260 від 16.12.2015р., які повністю доводять підставність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які незалежно від змісту заповіту, спадкують половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Згідно із ст.1266 ЦК України за правом представлення внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

На підставі ч.2ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладене та враховуючи, що позов ніким не оспорюється суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Серафинець,12 в с. Видинів Снятинського району Івано-Франківської області.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 392, 1233, 1241, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 197, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Серафинець,12 в с. Видинів Снятинського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Снятинський районний суд. У разі відсутності сторін, під час проголошення судового рішення подається апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис

Голова Снятинського районного суду ОСОБА_9