Справа № 346/1626/16-ц
Провадження № 2/346/732/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Томин О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 05.08.2006 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому в них 08.02.2007 року народився син ОСОБА_3. Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Відповідач часто нехтував сімейними цінностями, не розумів сутності проблем, що виникали в сім'ї, не підтримував нормальної моральної атмосфери в сім'ї. Між сторонами виникали сварки та скандали, що негативно впливало на стан здоров'я позивачки. В звязку з цим сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З квітня 2015 року сторони спільно не проживають та не підтримують будь-яких сімейних відносин. Остання вважає, що їх з відповідачем сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить її інтересам. Тому позивачка просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітню дитину після розірвання шлюбу залишити проживати з нею та залишити їй наявне прізвище.

Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 30.03.2016 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 30.03.2016 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності.

В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 05.08.2006 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №12 (а.с.3).

Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, з квітня 2015 року проживають окремо, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати.

Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом також встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечитиме їхнім інтересам.

Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище, набуте у зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України.

Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

В звязку з наведеним, а також фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітнього сина сторін суд вважає, що його слід і надалі залишити проживати з позивачкою.

На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст.213-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Стефурак) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстровано 05.08.2006 року виконавчим комітетом Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №12, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище Бойчук.

Малолітнього сина сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишити проживати з його матірю - ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 04 квітня 2016 року.

Суддя Калинюк О. П.