Справа№ 328/378/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Гавілей М.М.,

при секретарі судового засідання: Корольковій К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Токмацького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Токмацької міської ради Запорізької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Токмацької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №2 імені ОСОБА_2 союзу ОСОБА_3, про стягнення заборгованості не донарахованої та невиплаченої заробітної плати (індивідуальних занять) та індексації заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відділу освіти Токмацької міської ради Запорізької області, про стягнення заборгованості не донарахованої та невиплаченої заробітної плати (індивідуальних занять) та індексації заробітної плати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що працює вчителем Токмацької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №2 імені ОСОБА_2 союзу ОСОБА_3 Відповідач з 01.02.2015 року не проводить індексацію заробітної плати, яку зобовязаний робити відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», абзацом 4 ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні гарантії». На її заяву відповідач надав розрахунок індексації за 2015 рік, відповідно до якого заборгованість за період з 01.02.2015 року по 01.12.2015 року складає 3072,33 грн. Також за період з червня по серпень 2013-2014 навчального року відповідач не здійснив оплату праці за індивідуальні заняття. На її заяву відповідач надав розрахунок нарахованої виплати за 7 годин індивідуальних занять за 2013-2014 навчальний рік складає 956,99 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь індексацію у сумі 3072,33 грн., заборгованість за індивідуальні заняття у сумі 956,99 грн., судові витрати стягнути з відповідача.

Позивач в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, підтримала заявлені позовні вимоги, додатково пояснивши, що оплата за години індивідуальної роботи провадиться за тарифікацією, заробітна плата виплачується щомісячно незалежно від кількості тижнів і робочих днів у різні місяці року. В канікулярний період оплата праці вчителя провадиться із розрахунку заробітної плати, встановленої при тарифікації, що передувала початку канікул. За 2012-2013, 2014-2015 навчальні роки відділ освіти з нею розрахувався у повному обсязі за індивідуальні заняття. З приводу погашення заборгованості за індивідуальні заняття в канікулярний період зверталася як до відповідача, так і до виконавчого комітету Токмацької міської ради, які в своїх листах їй повідомили про неможливість проведення оплати у звязку з недостатнім забезпеченням фонду заробітної плати.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у письмових заперечень, в яких зазначено, що дійсно нарахування та виплата індексації на заробітну плату належить до повноважень відділу освіти Токмацької міської ради Запорізької області. Згідно бюджетного запиту відділу освіти Токмацької міської ради на 2015 рік на індексаційні виплати працівникам загальноосвітніх навчальних закладів необхідно додатково 1030194,00 грн., та нарахування на індексацію 373960,00 грн. З метою виділення асигнувань у 2015 році на виплату індексації заробітної плати працівникам закладів та установ відділу освіти Токмацької міської ради, у зв'язку з недостатнім фінансуванням, протягом 2015 року керівництвом Відділу освіти неодноразово направлялись листи до Фінансового управління Токмацької міської ради, з проханням додатково виділити кошти на виплату індексації (лист від 19.02.2015 р. № 25, лист від 07.04.2015 № 60, лист від 30.11.2015 № 203). Згідно з отриманими відповідями асигнувань на виплату індексації заробітної плати працівникам Відділу освіти Токмацької міської ради надано не було, на підставі наступного: Індексація доходів населення в Україні проводиться відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078. Відповідно до п.6 цього Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню. Відповідно до абз.2 п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік. Відповідно до Пункту 31 розділу І Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-УШ та абз.6 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Відповідно до абз.З п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до частини 1 статті 103 Бюджетного кодексу України, видатки місцевих бюджетів, фінансування закладів освіти проводяться за рахунок освітньої субвенції. Відповідно до абз.2 п.28 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 р. № 228, розпорядники свої витрати приводять у відповідність з бюджетними асигнуваннями та іншими показниками, що доведені лімітними довідками. Для цього чисельність працівників установи, що пропонується до затвердження за штатним розписом, повинна бути приведена у відповідність з визначеним фондом оплати праці, а інші витрати - у відповідність з іншими встановленими асигнуваннями таким чином, щоб забезпечити виконання покладених на установу функцій. Відповідно до ч. 1 ст.48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами Казначейства України. Відповідно до ч.4 ст.48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються. Вимоги фізичних і юридичних осіб щодо відшкодування збитків та/або шкоди за зобов'язаннями, взятими розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), стягуються з осіб, винних у взятті таких зобов'язань, у судовому порядку. Також, у ОСОБА_4 фінансів України від 24.06.2015 р. № 309010-09-8/21023 «Про індексацію грошових доходів населення» зазначено, що «на сьогодні ОСОБА_4 соціальної політики України розробляється проект постанови Кабінету Міністрів України «Про особливий порядок індексації грошових доходів населення у 2015 році та внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення». Тому, проведення у поточному році індексації грошових доходів населення має здійснюватися після прийняття Кабінетом Міністрів України вказаної постанови». В зв'язку зі складаною ситуацією в бюджетних закладах міста Токмак щодо виплати індексації, не достатнім фінансуванням видатків на заробітну плату депутати Токмацької міської ради звернулись до Прем'єр-міністра України ОСОБА_5 щодо виплати індексації працівникам бюджетних установ м. Токмак, з проханням виділити кошти на проведення індексації заробітної плати - рішення № 1 від 22.10.2015 р. Про розгляд звернення депутатів Токмацької міської ради», але відповіді та додаткових коштів до сьогоднішнього дня не дочекались. Таким чином, на теперішній час у Відділі освіти Токмацької міської ради відсутні кошти на виплату індексації заробітної плати працівникам закладів та установ освіти та відсутній особливий порядок індексації грошових доходів населення у 2015 році, що є підставою не нарахування та не виплати індексації заробітної плати. В позовній заяві відповідач зазначає, що відповідач тобто відділ освіти надав розрахунок нарахованої індексації за 2015 рік в розмірі 3072,33 грн., але зазначена сума згідно розрахунки не нарахована позивачу, а є можливо нарахованою індексацією. Дана сума могла бути нарахована і виплаченою, але в зв'язку з обмеженим фінансуванням та не врегулюванням питання виплати індексації на державному рівні суми індексації навіть не нараховувались. Щодо виплати годин індивідуальних занять за 2013-2014 року вважають вимоги позивача необґрунтованими. Позивачем не відпрацьовані годин індивідуальних занять в 2013-2014 році. Так як в літній канікулярний період години не викладаються. В звязку з недостатнім фінансуванням галузі освіти відділу освіти змушений застосувати заходи економії бюджетних коштів. Тому просить в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, позивач ОСОБА_1 працює на посаді вчителя географії Токмацької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №2 імені ОСОБА_2 союзу ОСОБА_3, що підтверджується довідкою за № 1 від 15.01.2016 року, наданої відділом освіти Токмацької міської ради Запорізької області.

Відповідно до довідки про доходи за №8 від 15.01.2016 року, виданої відділом освіти Токмацької міської ради Запорізької області, ОСОБА_1 дійсно працює у відділі освіти Токмацької МР, форма працевлаштування основна, та протягом січня-листопада 2015 року ОСОБА_1 була нарахована і виплачена заробітна плата.

З лютого 2015 року відповідач не проводить індексацію заробітної плати, що сторонами не оспорювалося в судовому засіданні.

Відповідно до Розрахунку можливо нарахованої індексації за 2015 рік працівнику ОСОБА_1, наданого відділом освіти Токмацької міської ради Запорізької області, індексація заробітної плати ОСОБА_1 за період з лютого по листопад 2015 року становить 3072,33 грн.

Згідно з частиною шостою статті 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до статті 18 Закону України від 05.10.2000 N 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін є однією з державних соціальних гарантій.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078).

У відповідності з положеннями ч. 5 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, в якому індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації, зазначений в частині першої цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Зазначений порядок індексації, заробітної плати передбачений і п. 1-1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року, з наступними змінами та доповненнями.

Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (частина друга статті 2 Закону України «Про оплату праці»).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. N 5, зареєстрованим в ОСОБА_4 юстиції України 27 січня 2004 р. за N 114/8713.

Так, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як передбачено ч. 2ст. 233 КЗпП України.

У рішенні Конституційного суду України від 15 жовтня 2013 №9-рп/2013 зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до статті 33 Закону в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці працівникам у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів (стаття 1, частина перша статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року N 1282-XII зі змінами).

На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Спір щодо стягнення не виплачених власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою сум індексації заробітної плати є трудовим спором, пов'язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

З пояснень відповідача слідує, що позивачу своєчасно та у повному обсязі не була виплачена індексація заробітної плати у зв'язку з недостатнім бюджетним фінансуванням на вказані цілі та не прийняттям Урядом України особливого порядку індексації грошових доходів населення на 2015 рік.

Статтею 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», визначені джерела коштів на проведення індексації грошових доходів населення. Частиною 6 цієї статті зазначено, що проведення індексації грошових коштів доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загального обов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно пункту 14 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, Кабінету Міністрів України доручено за результатами першого півріччя 2015 року та з урахуванням економічної ситуації затвердити порядок проведення індексації заробітної плати, грошового забезпечення, пенсійних та соціальних виплат.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» Кабінет Міністрів України зобов'язано затвердити особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на 2015 рік.

Згідно п. 6 Порядку Проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078, - проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік. (пункт 6 доповнено абзацом згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. N 1013, яка застосовується з 01.12.2015 р.). До 01.12.2015 року рішення про затвердження особливого порядку індексації не було прийнято.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації працівників бюджетних установ у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на 2015 рік, дає підстави для нарахування індексації заробітної плати у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Щодо ч.6 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» як було зазначено вище, цією нормою визначається джерело коштів на проведення індексації. Ця норма безпосередньо не скасовує виплату індексації заробітної плати та не пов'язує індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів усіх рівнів.

Так, невиплата індексації заробітної плати є обмеженням права позивача на майно, що є незаконним.

Подібне розуміння можливості обмежень прав власності на майно відповідає загальноєвропейським стандартам у галузі права.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні, ухваленому 30 листопада 2004 року у справі «Бакалов проти України» (і Кечко проти України), Європейський суд з прав людини вказав, що для держави неприпустимо пояснювати невиплату бюджетних коштів їх відсутністю, а тому посилання відповідача на відсутність коштів, не може бути підставою, для відмови в задоволенні позову.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність». Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1.

Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 рішення).

У зв'язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

В п. 22-23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сук проти України» остаточне рішення від 10 червня 2011 року зазначено, що Суд повторює, що поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися «майновими правами» і, відповідно, «майном» у розумінні цього положення. Питання, що має бути розглянуто, полягає у тому, чи надавали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на інтерес, який по суті захищається статтею 1 Першого протоколу (див. рішення щодо прийнятності у справі «Броньовські проти Польщі» [ВП], заява N 31443/96, пункт 98, ECHR 2002-X).

Суд вважає, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним (див. рішення у справі «Кечко проти України», згадане вище, пункт 23).

Так, реалізація особою права, яке пов'язане з отриманням бюджетних коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

Вирішуючи питання щодо суми, яка підлягає стягненню, суд приходить до наступного.

З наданого відповідачем розрахунку індексації заробітної плати позивача вбачається, що в лютому 2015 року індексація заробітної плати повинна бути виплачена в розмірі 245,25 грн., в березні 283,19 грн., в квітні 349,37 грн., в травні 492,43 грн., в червні 314,00 грн., в липні 0,00 грн., в серпні 551,06 грн., у вересні 279,01 грн., у жовтні 279,01 грн., у листопаді 279,01 грн., а всього індексація заробітної плати ОСОБА_1, з урахуванням всіх обовязкових утримань, складає 3072,33 грн.

Зазначений розрахунок сторони не оспорюють, а тому у суду відсутні підстави визнавати його не допустимим та не належним доказом.

Враховуючи, що індексація на заробітну плату входить до структури заробітної плати, з якої проводяться відрахування податків та обов'язкових платежів як з заробітної плати, в наданому відповідачем розрахунку індексації, що підлягає виплаті позивачу, зазначені суми відповідних відрахувань податків і обов'язкових платежів.

Індексація заробітної плати ОСОБА_1, з урахуванням всіх обовязкових утримань, складає 3072,33 грн., і яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, задоволенню також підлягають позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за 7 годин індивідуальних занять за 2013-2014 навчальний рік в розмірі 956,99 грн. з наступних підстав:

Згідно наказу директора Токмацької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №2 імені ОСОБА_2 союзу ОСОБА_3 серед персонального складу педагогічних працівників, які будуть здійснювати навчання учнів за індивідуальною формою навчання у 2013-2014 навчальному році рахується ОСОБА_1 з навчальним навантаженням 7 годин на тиждень.

За червень та серпень 2014 року відповідач не здійснив оплату праці позивача за індивідуальні заняття, що сторонами в судовому засіданні не оспорювалося.

З наданого відповідачем розрахунку виплати за 7 годин індивідуальних занять за 2013-2014 навчальний рік вбачається, що в червні 2014 року позивачу повинно бути виплачено в розмірі 620,29 грн., в серпні 2014 року 336,70 грн., а всього з урахуванням всіх обовязкових утримань, складає 956,99 грн.

Згідно листа Відділу освіти Токмацької міської ради Запорізької області №403 від 23.06.2015 року вказується, що за 2014-2015 навчальний рік за викладання ОСОБА_1 годин індивідуальних занять з 01.06-01.09.2015 року бухгалтерією нарахована оплата згідно чинного законодавства та буде виплачена на початку липня поточного року. За 2012-2013, 2013-2014 навчальні роки доплатити години викладання індивідуальних занять на сьогоднішній день не має можливості. Фінансування загальноосвітніх навчальних закладів з 01.01.2015 року здійснюється повністю за рахунок субвенції з державного бюджету та відповідно до бюджетного законодавства за рахунок субвенції не має можливості оплачувати заборгованість минулих років. Вирішити цю проблему та доплатити за викладання індивідуальних занять у літній період за відповідні роки можливо лише з місцевого бюджету, якщо видатки на це заплановані.

Згідно листа виконавчого комітету Токмацької міської ради №Г-582 від 20.01.2016 року за 2012-2013 навчальний рік оплата праці вчителів здійснена у повному обсязі, включаючи оплати за індивідуальні години в літній період. У звязку з недостатнім забезпеченням фонду заробітної плати у 2013-2014 р.р. індивідуальні години в канікулярний літній період не були нараховані та оплачені, застосовані заходи економії. Додаткові кошти за 2013-2014 навчальний рік за викладання годин у канікулярний період ОСОБА_1 могли бути нараховані в сумі 1197,74 грн., нарахування 240,75 грн., могли бути виплачені 956,99 грн.

Відповідно до п. 4.4. Положенням про індивідуальну форму навчання в загальноосвітніх навчальних закладах, затвердженого наказом ОСОБА_4 освіти та науки України №732 від 20.12.2012 року, оплата праці педагогічних працівників за проведення індивідуального навчання здійснюється відповідно до законодавства України та нормативно-правових актів ОСОБА_4 освіти і науки України.

Відповідно до Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом ОСОБА_4 освіти України №102 від 15.04.1993 року, години індивідуальних занять тарифікуються та оплачуються на загальних підставах, включаються до педагогічного навантаження.

Встановлена при тарифікації заробітна плата виплачується щомісячно незалежно від кількості тижнів і робочих днів у різні місяці року. (п. 68 даної Інструкції)

За час роботи в період канікул оплата праці педагогічних провадиться з розрахунку заробітної плати, встановленої при тарифікації, що передувала початку канікул.(п. 71 вказаної Інструкції)

Кожного року станом на 1 вересня поточного навчального року проводиться тарифікація педагогічних працівників. Як вбачається з матеріалів справи, години індивідуальних занять позивача протарифіковано у 2013-2014 навчальному році. Тому, виходячи з положень п. 71 Інструкції, оплата праці позивача в канікулярний період (червень, серпень 2014 року) повинна була здійснюватися з розрахунку заробітної плати, встановленої при тарифікації, що передувала початку канікул.

За даних обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за години індивідуальних занять за 2013-2014 навчальний рік в розмірі 956,99 грн.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КЗпП України, ст.33 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 2, 4, 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Положенням про індивідуальну форму навчання в загальноосвітніх навчальних закладах, ст.ст.15, 88, 213-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Відділу освіти Токмацької міської ради Запорізької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Токмацької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №2 імені ОСОБА_2 союзу ОСОБА_3, про стягнення заборгованості не донарахованої та невиплаченої заробітної плати (індивідуальних занять) та індексації заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Відділу освіти Токмацької міської ради Запорізької області на користь ОСОБА_1 заборгованість за 7 годин індивідуальних занять за 2013-2014 навчальний рік в розмірі 956,99 грн.

Стягнути з Відділу освіти Токмацької міської ради Запорізької області на користь ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за період лютий-листопад 2015 року в сумі 3072,33 грн.

Стягнути з Відділу освіти Токмацької міської ради Запорізької області в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: