У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,
Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Державної казначейської служби України, третя особа військова частина НОМЕР_1 , про відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними діями органу досудового розслідування, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , який діє від імені Управління міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, на рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 вересня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що у 2006 року придбав автомобіль марки МАЗ 55501, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та металеву ємність, що була встановлена на цьому транспортному засобі. У липні 2007 році вказаний автомобіль разом з ємністю був у нього вилучений в межах порушеного кримінального провадження, постановою слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі - СУ УМВСУ в Херсонській області) від 25 серпня 2007 року залучений до справи в якості речового доказу і розміщений на майданчику ДАІ. Однак слідчим не було вжито необхідних заходів по збереженню речових доказів, він не передавався на відповідальне зберігання. Співробітниками Управління служби безпеки України в Херсонській області автомобіль був залишений для зберігання на території військової частини НОМЕР_1 , звідки у січні-лютому 2011 року викрадений невстановленими особами. Постановою слідчого СУ УМВСУ в Херсонській області від 27 лютого 2014 року кримінальне провадження, в межах якого вилучалися речові докази, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочину та постановлено повернути позивачу автомобіль та ємність. У зв`язку із втратою речових доказів до теперішнього часу належне йому майно не повернуто. З урахуванням уточнених позовних вимог просив відшкодувати заподіяну йому майнову шкоду, завдану незаконними діями та бездіяльністю слідчого СУ УМВСУ в Херсонській області.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 6 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено, стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 106 093 грн 82 коп. майнової шкоди. Вирішено питання про стягнення судових витрат.
ОСОБА_2 , який діє від імені Управління міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки МАЗ 5551, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1992 року випуску.
У межах кримінальної справи № 040006-08, яка була порушена за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, вказаний транспортний засіб був вилучений співробітниками Херсонського управління СБУ.

19 липня 2007 року комісією у складі заступника начальника Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонській області, співробітника відділу КЗЕ УСБ України в Херсонській області та інших осіб автомобіль з ємністю був опломбований печатками Цюрупинського РВ УМВС та переданий під охорону і залишений на території 1 дивізіону військової частини НОМЕР_1 , який дислокується у м. Цюрупинську Херсонської області.

25 серпня 2007 року слідчим СУ УМВС України в Херсонській області винесено постанову про приєднання до справи у якості речового доказу вказаного транспортного засобу та визначено місце його зберігання на території Голопристанського міжрайонного відділення ДАЇ УМВС України в Херсонській області.

За інформацією підрозділів ДАЇ Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області належний позивачу транспортний засіб до спеціального майданчику не поміщався.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Херсонській області від 27 лютого 2014 року кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а речовий доказ - автомобіль марки МАЗ 5551, реєстраційний номер НОМЕР_2 та металеву ємність повернуто власнику.

Під час розгляду справи представником УВМС України в Херсонській області не заперечувалося, що до теперішнього часу речовий доказ ОСОБА_1 не повернутий, у зв`язку з його викраденням у січні-лютому 2011 року невстановленими особами з території військової частини НОМЕР_4 . За цим фактом 6 листопада 2012 року порушено кримінальну справу, провадження у якій 8 грудня 2014 року було закрито. Постановою прокурора Цюрупинского району Херсонської області від 30 квітня 2015 року цю постанову скасовано.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що шкода підлягає відшкодуванню на підставі ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» шляхом стягнення її з Державної казначейської служби України.
Однак, погодитись з такими висновками не можна.
Згідно поданого ОСОБА_1 позову, він просив відшкодувати вартість майна, яке було втрачено з вини органів досудового розслідування.

На підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», частин 1, 2, 7 ст. 1176 ЦК України, шкода в порядку передбаченому цими нормами може бути відшкодована лише внаслідок обставин, визначених ст. 1 цього Закону, а право на її відшкодування виникає у випадках, зазначених у його статті 2.

Між тим, виходячи із обставин, якими обґрунтовував вимоги позивач (невжиття належних заходів по збереженню речового доказу), на правовідносини, які виникли з приводу відшкодування шкоди норми цього Закону не поширюються, ним не передбачено відшкодування шкоди у випадку тих дій, які, як вважав ОСОБА_1 , призвели до завдання йому шкоди.

Незаконність самої постанови про визнання автомобіля речовим доказом не встановлена.

За наведених ОСОБА_1 обставин завдана йому шкода може бути відшкодована на підставі ч. 6 ст. 1176 ЦК України.

Умовою її відшкодування є встановлення незаконності дій або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції на наведене уваги не звернув, неправильно застосував до спірних правовідносин норми Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», наявність обставин, якими позивач обґрунтовував вимоги, за яких йому могла бути відшкодована шкода на підставі ч. 6 ст. 1176 ЦК України, не з`ясовував.
Крім того, апеляційним судом зроблено помилковий висновок про можливість покладення відповідальності за заподіяну ОСОБА_3 шкоду на Державну казначейську службу України.

Відповідно до ст. 56 Конституції Україникожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу Українивідшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Згідно із ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави.
Її в таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах.
Згідно із п/п 5 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України № 460/2011 від 13 квітня 2011 року, казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

З огляду на викладене заподіяна такими діями шкода відшкодовується державою, як це передбачено ст. 1174 ЦК України.
Стягуючи кошти з Державної казначейської служби України апеляційний суд не врахував, що остання здійснює лише списання коштів, позивач з нею у матеріально-правових відносинах не перебуває.
Наведене свідчить про незаконність ухваленого апеляційним судом рішення.
Колегія суддів вважає, що підлягає скасуванню і ухвалене судом першої інстанції рішення, оскільки неправильно визначившись із колом обставин, які підлягали встановленню при вирішенні спору, судом не зроблено жодних висновків з приводу існування тих, якими позивач обґрунтовував вимоги.
При цьому, колегія суддів виходить за межі доводів касаційної скарги як це передбачено ст. 335 ЦПК України.
Наведені порушення судами норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому справа підлягає передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу ОСОБА_2 , який діє від імені Управління міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, задовольнити частково.
Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 6 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 вересня 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук