АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/3571/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Супрун Г.Б.
справа №758/6585/15-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі Горбачовій І.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м.Києва від 10 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрборг» про спростування недостовірних відомостей,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати порушення ТОВ «Укрборг» особистого немайнового права ОСОБА_1 щодо поширення про нього недостовірних, таких, що не відповідають дійсності, порушують права і свободи, ганьбить його честь, гідність, ділову репутацію, відомостей, що викладені в листі ТОВ «Укрборг» від 08 травня 2015 року, який адресований Першому заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Сухомліну С.І., вхідний номер 3734/20 від 14 травня 2015 року, а саме: в частині стверджень ОСОБА_1 про поважний статус, впливові зв'язки, неможливість стягнення з ОСОБА_1 боргу, використання ОСОБА_1 та його дружиною завідомо підроблених документів для умисного їх використання для подальшої наживи в своїх корисних цілях, шляхом направлення ТОВ «Укрборг» Першому заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради СухомлінуС.І. відповідного листа про їх спростування з одночасним відкликанням свого листа від 14 травня 2015 року за вхідним номером 3734/20.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами існують кредитні правовідносини, що забезпечені іпотекою, з приводу вирішення яких в провадженні суду знаходиться цивільна справа; про вчинення кримінальних правопорушень підозри йому не оголошували.

У зв»язку із викладеним вважає, що відповідач, який не має можливості захистити свої інтереси у правовому порядку, розповсюджує неправдиву інформацію.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 10 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на доводи позовної заяви та зазначає про необґрунтованість висновків суду першої інстанції та вказує, що особа, яка підписала лист з оспорюваною інформацією, діяла від імені ТОВ «Укрборг», відтак висловлювала офіційну позицію відповідача.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав, просив скаргу задовольнити.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як установлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, у листі від 08 травня 2015 року за підписом представника ТОВ «Укрборг» (діє в інтересах ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс») Котової С.М. на ім»я першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Сухомлина С.І. зазначено наступну інформацію:

«ОСОБА_1 вже декілька років не виконує взяті на себе зобов»язання по вищевказаному Кредитному договору.

В процесі стягнення існуючої заборгованості та спілкування з боржником з приводу мирного врегулювання заборгованості за вищевказаним Кредитним договором, ОСОБА_1 повідомив, що він є Депутатом Житомирської міської ради шостого скликання, обраних по мажоритарних округах. ОСОБА_1 постійно стверджує, що має поважний статус та впливові зв»язку, а тому стягнення боргу з нього буде не можливим.

09.02.2015 року відкрито виконавче провадження за №46407335 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_1 в рахунок погашення кредитної заборгованості.

09.01.2014 року Житомирським МВ УМВС України відкрито кримінальне провадження №0000094 щодо кримінальних правопорушень вчинених ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_7, які при укладенні кредитного договору №0501/0208/88-015 від 12.02.2008 використали завідомо підроблені документи. Даний факт свідчить про умисне використання документів для подальшої наживи в своїх корисних цілях.

На підставі викладеного, просимо винести на наступну сесію питання щодо відповідності депутата ОСОБА_1 займаної посади - секретаря в комісії з питань бюджету комунальної власності та залучення інвестицій».

Відповідно до рішення Апеляційного суду Житомирської області від 13 травня 2014 року у справі за позовом ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1, третя особа - Орган опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, підтверджується існування спору з приводу невиконання кредитного зобов»язання згідно з договором №0501/0208/88-015 від 12 лютого 2008 року. Згідно із цим рішенням позовні вимоги кредитора задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Листом Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області №81 а/з від 30 червня 2015 року у відповідь на адвокатський запит з приводу надання інформації по матеріалам кримінального провадження №0000094 зазначено, що у ході проведення досудового розслідування слідчим за погодженням з прокурором письмових повідомлень про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у порядку ст.ст. 276, 278 КПК України відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_7 не складались та не вручались.

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст.34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Стаття 32 Конституції України передбачає, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім»ї.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно виходив з того, що лист виконано від імені та в інтересах ТОВ «Укрборг», підписантом є Котова С.М. як представник зазначеної юридичної особи, а викладена інформація не є недостовірною в розумінні вимог закону.

Так, викладена підписантом інформація є критикою та оцінкою дій - оціночне судження (ст.30 Закону України «Про інформацію») посадової особи щодо її поведінки у відносинах, в яких вона виступає не як особа публічного права.

Правом кожного є звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ст.40 Конституції України, ст.1 Закону України «Про звернення громадян»).

Згідно із п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація собою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не оширення недостовірної інформації.

Подібні факти були предметом розгляду Конституційним Судом України (рішення №8-рп/2003 від 10 квітня 2003 року).

Виклавши у листі зазначену інформацію, підписант також заявила перед першим заступником міського голови клопотання, яке ґрунтується на повноваженнях цієї посадової особи згідно із ст.ст.42, 47 та 56 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Отже, юридичний аналіз змісту листа, співвідношення обставин існування між сторонами договірних правовідносин поряд із діяльністю відповідача на виборній посаді в органі місцевого самоврядування, з урахуванням того, що зазначена у листі інформація логічно співвідноситься із реальними подіями (існування договірних зобов»язань та перебування в органах досудового розслідування справи про кримінальне правопорушення (без оголошення позивачу підозри),а також конституційного права особи на звернення, не дають підстав стверджувати, що викладена інформація може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам позивача.

Твердження апеляційної скарги в частині висновків суду першої інстанції про дії Котової С.М. від власного імені є помилковими, оскільки таких висновків рішення суду не містить. При цьому, судом установлено, що Котова С.М. діяла як представник відповідача у відповідності до наданої довіреності та визначила зміст звернення на виконання наданих їй повноважень, що підтверджується самою юридичною особою.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов