Ухвала

іменем україни

31 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П.,Журавель В.І., Черненко В.А.
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства Банк "Біг Енергія", товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Довіра та гарантія" про визнання іпотеки припиненою, визнання недійсним договору про відступлення прав за договором іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом.

В обґрунтування позовних вимог указувала на те, що 18 грудня 2006 року вона уклала з відкритим акціонерним товариством Банк "БІГ Енергія" (далі - ВАТ Банк "БІГ Енергія") кредитний договір, за умовами якого банк надав їй кредит в іноземній валюті в сумі 77000 доларів США зі строком повернення до 16 грудня 2008 року та договір іпотеки, згідно із яким вона, ОСОБА_5, та ОСОБА_6 передали в іпотеку банку належну їм в рівних частках квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Також указувала на те, що примірник договору іпотеки приватний нотаріус Іванов П.Ю. іпотекодавцям не вручив і, шляхом виправлення, вніс до тексту договору зміни в частині суми останнього платежу, що значно погіршило її становище як іпотекодавця.

Зазначала, що договір іпотеки з виправленнями вона не підписувала, а нотаріус не в установленому законом порядку, а на власний розсуд та всупереч її волевиявленню, збільшив розмір зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку з чим вважає договір іпотеки нікчемним.

Крім того, 27 грудня 2013 року між ВАТ Банк "БІГ Енергія" та товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Довіра та гарантія" (далі - ТОВ ФК "Довіра та гарантія" було укладено договір купівлі-продажу права вимоги. На підставі вказаного договору до ТОВ ФК "Довіра та гарантія" перейшли всі права, які належали ВАТ Банк "БІГ Енергія" за кредитним договором, тобто з цього часу банк втратив право вимоги за основним зобов'язанням.

Оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання, іпотека припинилась. Відтак, вчиняючи 28 січня 2014 року правочин про відступлення прав за договором іпотеки, ВАТ Банк "БІГ Енергія" розпорядилося правами іпотекодержателя, яких не мало.

За таких обставин, зміст договору суперечить вимогам ч. 1 ст. 202, п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, ч. 1 ст. 17, ст. 24 Закону України "Про іпотеку", а правочин за вищевказаним договором не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З огляду на зазначене, позивач просила суд визнати припиненою іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки від 18 грудня 2006 року та визнати недійсним договір від 28 січня 2014 року про відступлення прав за договором іпотеки від 18 грудня 2006 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить Указані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року, яке ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, залишене без змін, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Установивши, що зобов'язання за кредитним договором відповідно до ст. 599 ЦК України не припинене, суди, оцінивши належним чином подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України), керуючись положеннями ч. 5 ст. 3, ст. 17 Закону України "Про Іпотеку", дійшли правильного висновку про відсутність підстав для визнання іпотеки припиненою. Також, правильним є висновок судів, що з укладенням договору купівлі-продажу права вимоги від 27 грудня 2013 року, укладеного між ВАТ Банк "Біг Енергія" та ТОВ ФК "Довіра та гарантія", іпотека не припинилась, а підстави для визнання недійсним договору про відступлення прав за договором іпотеки від 28 січня 2014 року відсутні, оскільки даний договір спрямований на реальне настання правових наслідків і за змістом не суперечить закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:С.П. Штелик
В.І. Журавель
В.А. Черненко