Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/2562/15-ц Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 20 Доповідач Шевчук А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Шевчук А.М.,

суддів: Заполовського В.Й., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Просить застосувати до нікчемного правочину купівлі-продажу наслідки недійсності, та стягнути з відповідача на його користь 5000 дол. США. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до розписки 11 жовтня 2008 року ОСОБА_2 продала йому житловий будинок та земельну ділянку площею 0,60 га по вул. Томашевського, 16, в с. Ободівка Малинського району Житомирської області. У звязку з тим, що договір купівлі - продажу нотаріально не посвідчувався, то він є нікчемним з підстав, передбачених ст.ст.220,657 ЦК України та ст. 132 ЗК України.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 800 дол. США та 1 000 гривень. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Просить рішення скасувати. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що ОСОБА_1 вступив у фактичне володіння вищевказаним майном з 11 жовтня 2008 року та продовжує ним користуватись упродовж восьми років, незважаючи на те, що на момент домовленості були відсутні правовстановлюючі документи, оформлені на відповідача. Відповідач пропонує в найкоротші строки вирішити питання в законному порядку, але з ініціативи позивача нотаріальне посвідчення не відбувається.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до частково задоволення з наступних підстав.

У пункті .5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам розяснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Як убачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 липня 1999 року ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_3Я, яка померла 06 грудня 1998 року, житловий будинок №16 по вул. Томашевського в с. Ободівка Малинського району Житомирської області (а.с.19). Відповідно до витягу нерухоме майно зареєстроване за останньою 14 вересня 2009 року (а.с.20).

Із змісту розписки від 11 жовтня 2008 року вбачається, що ОСОБА_2 підтверджує той факт, що вся сума 4 800 дол. США та 1 000 грн. сплачена за будинок №16 по вул. Томашевського в с. Ободівка Малинського району Житомирської області та 60 сотих землі (а.с.7).

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10 вересня 2015 року підтверджується право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: Житомирська область, Малинський район, с. Ободівка, вул. Томашевського,16, за кадастровим номером :04:001:0057 (а.с.22).

Із положень ч.3 ст.545 ЦК України випливає, що наявність розписки від 11 жовтня 2008 року у позивача підтверджує сплату ним відповідачу 4 800 дол. США та 1 000 грн. за будинок та земельну ділянку площею 0,60 га. Однак відповідач не набула у встановленому законом порядку права власності на земельну ділянку площею 0,60 га, оскільки їй належить на праві власності лише 0,25 га.

Редакція ч.1 ст.657 ЦК України, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (на 11 жовтня 2008 року), передбачала наступну форму окремих видів договорів купівлі-продажу. Так, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна повинен був укладатися у письмовій формі і підлягав нотаріальному посвідчення та держаній реєстрації.

Редакція ч.3 ст.640 ЦК України, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (на 11 жовтня 2008 року), передбачала, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.

Оскільки момент вчинення правочину відповідно до статей 210 та 640 ЦК України повязувався з державною реєстрацією, тому він не є укладеним і не створив прав та обовязків для сторін.

Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Оскільки правочин купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки не укладений, а отже, до нього не можна застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог.

Встановивши ці обставини, колегія суддів апеляційного суду, відповідно до ст.309 ЦПК України, скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, яким відмовляє позивачу в задоволенні позову про застосування до нікчемного правочину від 11 жовтня 2008 року у формі розписки щодо купівлі-продажу будинку та земельної ділянки наслідків недійсності правочину та стягненні коштів.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що ОСОБА_2 не може повернути позивачу отримані нею від нього кошти, оскільки вона їх витратила. Наразі пропонує укласти правочин відповідно до вимог закону. Однак позивача така пропозиція не влаштовує, оскільки він мав намір придбати житловий будинок із землею площею 0,60 га, а не площею 0,25 га.

За таких обставин, позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про повернення 4 800 дол. США та 1 000 грн. з інших правових підстав.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313-314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: