Провадження № 4-с/761/82/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарях Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» на дії та рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух Олега Ярославовича, заінтересована особа: ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернувся зі скаргою відповідно до якої просить суд визнати неправомірними дії та рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух Олега Ярославовича щодо винесення постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 01.12.2015 р. у ВП № 49333924, скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух Олега Ярославовича про стягнення виконавчого збору від 01.12.2015 р. у ВП № 49333924. Свої вимоги мотивує тим, що 16.06.2015 р. Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 761/31065/14-ц на виконання рішення суду від 05.02.205 р. за позовом ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу у розмірі 150000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 2 698 500,00 грн., нараховані проценти на суму вкладу у розмірі 1 4445,89 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 259 881,56 грн. та 3% річних у розмірі 984,25 доларів США, щ в еквіваленті за курсом НБУ становить 17 706,65 грн. та судовий збір у сумі 3 654,00 грн. 17.11.2015 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух О.Я. відкрито виконавче провадження на примусове виконання виконавчого документа. Боржник надано час на добровільне виконання судового рішення в строком сім днів з моменту відкриття виконавчого провадження, постанова про відкриття виконавчого провадження направлено в адресу банку 20.11.2015 р. Зважаючи на такі обставини боржник подав державному виконавцю клопотання на продовження строку на добровільне виконання судового рішення і відкладення виконавчих дій на 6 днів. Розгляд даного клопотання здійснено не було. В свою чергу банком 03.12.2015 р. перераховано всю суму боргу на рахунок стягувача відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва . Наразі, 01.0.2015 р. державним виконавцем 01.12.2015 р. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 396 180,61 грн. на підставі ст.. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку із невиконанням у добровільному порядку виконавчого листа. Такі дії державного виконавця порушують права боржника та не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», Конституції України.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення та просив долучити останні у письмовому вигляді та взяти їх до уваги при винесенні рішення.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає. що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що Шевченківським районним судом м. Києва 16.06.2015 р. видано виконавчий лист № 76/31065/14-ц на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2015 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про повернення депозитного вкладу та стягнення коштів.

Виконавчий документ видано на стягнення з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за договором банківського вкладу у розмірі 150 000,00 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить - 2 698 500 грн., нараховані проценти на суму вкладу у розмірі 14 448,89 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 259 881,56 грн. та 3% річних у розмірі 984,25 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 17 706,65 грн.

Як свідчать надані представником скаржника матеріали 17.11.2015 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух О.Я. винесено постанову про відкриття провадження ВП № 49333924 на примусове виконання виконавчого листа № 76/31065/14-ц та запропоновано боржнику ПАТ «Державний ощадний банк України» самостійно виконати судове рішення у 7-ми денний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як свідчать матеріали справи боржником постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження отримана 23.11.2015 р., про що свідчить відмітка із вхідним № 2233.

За положеннями ст.. 12 Закону України «Про виконавче провадження» Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

27.11.2015 р. ПАТ «Державний ощадний банк України» подано клопотання про поновлення строку для самостійного виконання судового рішення та повідомлення реквізитів для зарахування грошових коштів на виконання судового рішення.

30.11.2015 р. представником боржника подано клопотання про відкладення виконавчих дій з метою вжиття заходів стосовно виконання судового рішення, враховуючи обмеження встановлені положеннями Постанови НБУ № 581 від 03.09.2015 р.

03.12.2015 р. відповідним платіжним дорученням № 252621514 ПАТ «Державний ощадний банк України» грошові кошти на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2015 р. на користь ОСОБА_2 перераховано.

Приписами ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження де вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає. Що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

В свою чергу ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

01.12.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника суми виконавчого збору на підставі положень ст.. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у розмірі 396 180,61 грн.

Представник скаржника зазначає, що у державного виконавця за умови надання відповідних клопотань, що не були розглянуті, не було підстав для стягнення виконавчого збору. Крім того, будь - які дії для примусового виконання рішення ним не вчинялись. А крім того, такі дії не узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, що її висловлено у справі № 6-785 цс 15.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому.

В свою чергу за положеннями ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Верховний Суд України у правовій позиції у справі № 6-785цс 15 зазначив, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов»язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Підсумовуючи обставини встановлені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що божником вчинялись дії, які свідчать про намір на самостійного виконання судового рішення, про що державний виконавець повідомлявся.

В свою чергу, на думку суду, дії державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору є передчасними, зважаючи на відсутність вчинення примусових дій по виконанню рішення суду.

Згідно до вимог ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В свою чергу відповідно до приписів ч. 1 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові № 6 від -7.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у п. 18 роз»яснив, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що права боржника є порушеними та вважає можливим їх захист шляхом визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування оскаржуваної постанови.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 386-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати діїдержавного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух Олега Ярославовича щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору 01.12.2015 у виконавчому провадженні ВП № 49333924 неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух Олега Ярославовича від 01.12.2015 р. про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 49333924

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо її не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: