Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/598/16-ц
№ 6/733/12/16
У Х В А Л А

Іменем України

"12" квітня 2016 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Панахно Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника відділу державної виконавчої служби Ічнянського районного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань,

встановив:

Начальник ВДВС Ічнянського РУЮ Чернігівської області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, в якому зазначає, що у відділі на виконанні знаходиться вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-15-17 від 12 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_2, видана Прилуцькою ОДПІ ГУ ДФС ( Ічнянське відділення), про сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 281 159,53 грн. Постановою державного виконавця від 01 березня 2016 року відкрито виконавче провадження по виконанню зазначеного вище виконавчого документа. Протягом періоду з 01 березня 2016 року по 12 квітня 2016 року кошти не сплачуються, у зв'язку з чим держвиконавець просить встановити боржнику тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов»язань.

У судове засідання начальник ВДВС Ічнянського РУЮ ОСОБА_1 не з»явився, але письмово у поданні просив розглянути його без його участі, вимоги підтримує.

Стягувач та боржник у судове засідання відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України не викликалися.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що у відділі державної виконавчої служби Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області на виконанні знаходиться вимога про сплату боргу № Ф-15-17 від 12 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_2, видана Прилуцькою ОДПІ ГУ ДФС ( Ічнянське відділення) про сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 281 159,53 грн. Постановою державного виконавця від 01 березня 2016 року відкрито виконавче провадження по виконанню зазначеного вище виконавчого документа.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон державний виконавець ДВС вправі звертатись у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань. Аналогічні вимоги передбачені і нормами ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України».

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду або інших органів, зобов'язань.

Факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року визначають, що "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (тобто боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (відсутність майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо), тобто з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника повинні полягати у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Із матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 викликалася до державного виконавця на 22 березня 2016 року з метою сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату, однак не зазначено результату даного виклику, при цьому у виклику № 1119/03-30 від 18 березня 2016 року зазначалося, що у разі не сплати боргу, буде проведено опис майна боржника, яке буде передано на реалізацію, однак доказів наявності чи відсутності у ОСОБА_2 нерухомого майна (будинку, квартири) суду не надано, у зв»язку з чим у поданні державним виконавцем не обґрунтовано відсутність можливості виконати судове рішення без застосування до боржника заходів обмеження у праві виїзду, враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», останній зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У матеріалах відсутні докази про те, що у боржника є об'єктивна можливість сплати заборгованість, а відтак і є намір ухилення боржника від виконання покладених на неї зобов'язань, враховуючи, що провадження про примусове виконання вимоги про сплату боргу було відкрите тільки 01 березня 2016 року, сума якої становить майже 300 тисяч грн.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог, встановлених ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для висновку про ухилення боржника від виконання судового рішення, а відтак, про відсутність правових підстав для тимчасового обмеження її в праві виїзду за межі України, у зв»язку з чим у задоволенні поданні слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, ст.ст. 10, 11, 209, 210, 377-1 ЦПК, суд

ухвалив:

У задоволенні подання начальника відділу державної виконавчої служби Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ічнянський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий суддя В.М.Овчарик