1Справа № 335/2136/14-ц 2/335/908/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Апаллонової Ю.В.

при секретарі Кудряшовій Ю.І

представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ПАТ «Дельта Банк» до Приватного підприємства «Вікторія», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до Приватного підприємства «Вікторія», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.07.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ПП «Вікторія» був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 85000,00 доларів США з розрахунку 12,5 % річних на строк з 15.06.2007 року по 14.06.2018 року. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору.

Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується поруками відповідно до укладених договорів поруки № 00/П-1 від 15.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, № 0/П від 15.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором № НОМЕР_1 від 15.06.2007 року. Відповідальність поручителів настає у випадку невиконання боржником зобовязань за договором. Поручителі і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору.

Однак зобовязання не виконані у звязку з чим, станом на 06.02.2014 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 137107,13 грн., з яких сума заборгованості за кредитом 85106,77 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 2583,72 грн., розмір нарахованих відсотків за кредитом 46576,60 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 2840,05 грн.

У звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, банк надіслав відповідачам претензії № 02.1-5999 від 05.11.2012 року, № 02.1-6000 від 05.11.2012 року та № 01.2-5997 від 05.11.2012 року. Вимоги листа станом на 17.02.2014 року позичальник не виконав, жодних домовленостей щодо зміни порядку виконання кредитного договору досягнуто не було.

У звязку з вищевикладеним просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ПП «Вікторія» на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 137107,13 грн. та стягнути пропорційно з відповідачів судовий збір у розмірі 1371,07 грн.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як розяснено у п. 18 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року №14 « Про судове рішення у цивільній справі» за статтею 215 ЦПК у формі рішення ухвалюється той судовий акт, яким справа вирішується по суті. Закон не передбачає включення до резолютивної частини рішення висновків з процесуальних питань, не пов'язаних з вирішенням справи по суті. Тому в цій частині неприпустимо вирішувати питання про виділення частини вимог у самостійне провадження або про закриття провадження по них, залишення заяви без розгляду тощо. Висновки з таких питань викладаються у формі ухвал (частина друга статті 208 ЦПК), які постановляються у вигляді самостійного процесуального документа і можуть постановлятися одночасно з рішенням.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до пункту до п.п. 1.1.-1.4 Договорів поруки № 00/П-1 від 15.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, № 0/П від 15.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, поручителі ОСОБА_3, ОСОБА_5, зобов'язуються відповідати перед кредитором солідарно з ПП «Вікторія» за своєчасне погашення суми кредиту по Кредитному договору, отже позичальник та поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Доводи Банку про наявність безумовних підстав для солідарного стягнення з поручителів суми заборгованості за кредитним договором у цьому разі не узгоджується з вимогами статті 554 ЦК України та умовами договорів поруки.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобовязання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд предявити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобовязання, не вправі предявити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

У справі, предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники, хоча і за порушення умов одного й того ж кредитного договору.

Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами статті 554 ЦК України відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Крім того, дана правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду України у справі № 6-745ц15 від 01.07.2015 року, а також №6-1737ц15 від 18.112015р, №6-1349цс15 від 02.12.2015, № 6-1599 цс15 від 03.02.2016р, № 6-1965цс 15від 17.02.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що провадження в справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до Приватного підприємства «Вікторія», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до закриття в частині вимог до ПП «Вікторія».

Крім того, суд вважає за потрібне розяснити позивачу право на звернення з даним позовом до ПП «Вікторія» до господарського суду.

Керуючись ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 208, 209, 210, 360-7 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Провадження по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до Приватного підприємства «Вікторія», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині вимог до Приватного підприємства «Вікторія» закрити.

Повідомити позивачу, що його позовні вимоги до Приватного підприємства «Вікторія» підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення ухвали можуть її оскаржити протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Ю.В.Апаллонова