Справа № 361/952/16-ц
Провадження № 2/361/1144/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 квітня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київська виробнича компанія «РАПІД», третя особа: Броварське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області про зобовязання здійснити певні дії,

установив:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «Київська виробнича компанія «РАПІД», третя особа: Броварське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області про зобовязання здійснити певні дії.

Позивач зазначав, що 29 січня 1986 року, згідно наказу №16-ОК він був прийнятий на посаду водія 2-го класу в АТП 11169, яке з 29 квітня 1986 року перейменовано в АТП 23064, а з 05 квітня 1994 року Акціонерне товариство «Київська виробнича компанія «РАПІД».

20 вересня 2002 року, відповідно до наказу №243-ВК позивач звільнився з роботи на підставі п.2 ст.40 КЗпП України, у звязку із виявленими невідповідностями виконуваній роботі внаслідок стану здоровя, про що зроблено запис в трудовій книжці за №18.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, І категорії, що підтверджується посвідченням серії А №406025, виданим Київською облдержадміністрацією 25 вересня 2002 року. Має ІІ групу інвалідності, захворювання повязане із виконанням робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Що підтверджується експертним висновком МСЕК від 28 травня 2002 року за №580, відповідно до якого позивачу встановлено 80% втрати професійної працездатності.

Має правовий статус інваліда війни 2-ї групи з 2011 року, що підтверджується посвідченням серії ААБ №006125.

Позивач перебуває на обліку в Броварському обєднаному управлінні ПФУ Київської області, про що свідчить посвідчення серії 07434 №137843 від 26 лютого 2003 року.

24 лютого 1987 року, згідно наказу №82, позивач як водій був відправлений з 25 лютого 1987 року в с. Ільниці Чорнобильського району, для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про що свідчить копія посвідчення про відрядження №00101.

В зоні відчуження позивач відпрацював з 25 лютого 1987 року по 06 березня 1987 року, в лютому він відпрацював 4 дні, в березні 6 днів, разом 10 днів по 12 годин, доказом чого є табель-довідка обліку робочого часу і посвідчення про відрядження.

Позивач звернувся до Броварського обєднаного ПФУ Київської області із заявою про видачу копії довідки про заробітну плату №57/02 від 14 лютого 2003 року за період роботи з 01 березня 1987 року по 06 березня 1987 року.

Із копії вказаної довідки вбачається, що в ній не врахований заробіток за період роботи з 25 лютого 1987 року по 28 лютого 1987 року, тобто за 4 дні, розрахунок заробітної плати за період з 01 березня 1987 року по 06 березня 1987 року зроблений невірно, не підвищена тарифна ставка на 100%, тобто в два рази, не нарахована премія в розмірі 60% тарифної ставки.

Відповідно до довідки про заробітну плату №57/02 від 14 лютого 2003 року, розмір пенсійного забезпечення позивача обчислений із рівня оплати праці, що не відповідає діючим на той час нормативним актам.

Позивачу стало відомо, що заробітна плата йому була нарахована без врахування постанови ЦК КПРС № 524-156 від 7 травня 1986 року та постанови ОСОБА_2 Міністрів України № 168-5 від 8 травня 1986 року, якими передбачено заробітну плату працівникам безпосередньо зайнятим на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС по підвищеним до 100% тарифним ставкам, та постанови РМ СРСР і УРРПС за №207-7 від 10 червня 1986 року, якою встановлено премії 60% тарифної ставки і відповідно до якої, оплата праці у вихідні і святкові дні проводиться у 2-х кратному розмірі.

Посилаючись на викладене, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просив суд визнати за ним право на перерахунок заробітної плати та зобов'язати ПАТ «Київська виробнича компанія «РАПІД» провести йому перерахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження у період з 25 лютого 1987 року по 06 березня 1987 року, зобовязати відповідача дорахувати заробітну плату недорахованої суми за період з 25 лютого 1987 року по 06 березня 1987 року, підвищити годинну тарифну ставку на 100%, донарахувати премію в розмірі 60% від заробітної плати за працю на Чорнобильській АЕС, зобовязати відповідача видати довідку встановленого зразка донарахованої суми заробітної плати за період правці з 25 лютого 1987 року по 06 березня 1987 року, зобовязати Броварське обєднане ПФУ Київської області виконати перерахунок пенсії по інвалідності позивачу з донарахованої суми за період праці на ЧАЕС з 25 лютого 1987 року по 06 березня 1987 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, просили суд про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Київська виробнича компанія «РАПІД» ОСОБА_4 позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, пояснила, що ОСОБА_2 Міністрів УРСР «Про умови оплати і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» від 08 травня 1986 року №168 до міністерств та відомств України до відома було доведено постанову ЦК КПРС, Президії Верховної ради СРСР, ОСОБА_2 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 №524-156.

Відповідно до зазначеного нормативно-правового акту керівникам підприємств і організацій було надано право здійснювати оплату праці робітників, які безпосередньо виконували роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за підвищеними до 100% тарифними ставками. Також передбачено, що конкретні розміри підвищення зазначених ставок встановлюються з урахуванням складності і терміновості виконуваних робіт.

Таким чином, підвищення тарифних ставок та встановлення розміру такого підвищення законодавством було визначено як право керівників підприємств.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦСПС від 07 травня 1986 року №153/10-43, премія за роботу в зоні Чорнобильської АЕС виплачувалась у відповідності до діючої на підприємстві системи преміювання.

Станом на сьогодні в архіві ПАТ «Київська виробнича компанія «РАПІД» не вдалося віднайти положення про преміювання, яке діяло у період нарахування позивачу заробітної плати у 1987 році.

Разом з тим у матеріалах бухгалтерії підприємства були виявлені документи, що стосуються нарахування заробітної плати за роботу в населених пунктах зони відчуження, які свідчать про наявність у той період вищезазначеного положення і дотримання його норм при розрахунку премії позивачу.

ОСОБА_2 Міністрів УРСР і Укрпрофради «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та відомств, зайнятих на роботах, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» від 10 червня 1986 року №207-7 до міністерств та відомств України до відома було доведено постанову ОСОБА_2 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 зазначеної ОСОБА_2, було встановлено максимальний, тобто, граничний розмір премії 60% тарифної ставки на місяць.

Таким чином, керівники підприємств були не зобовязані, а мали право збільшувати розмір премій у визначених законодавством межах.

Спеціалістами ПАТ «Київська виробнича компанія «РАПІД» була підготовлена довідка про заробітну плату, виплачену за роботу позивача в населених пунктах зони відчуження з 25 лютого 1987 року по 28 лютого 1987 року. Зазначена довідка була направлена на адресу позивача ОСОБА_1 листом ПАТ «Київська виробнича компанія «РАПІД» від 25 березня 2016 року за №202/01.

Що стосується кратності оплати роботи в зоні відчуження, то розрахунок розміру заробітної плати позивача за період з 25 лютого 1987 року по 06 березня 1987 року, був проведений із застосуванням коефіцієнта кратності «2», на чому і наполягає позивач.

Посилаючись на викладене, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання представник третьої особи Броварського обєднаного УПФ Київської області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, направили до суду заперечення, в яких зазначали про передчасність заявлених вимог, оскільки до Управління позивач не звертався з відповідним переліком документів, необхідних для призначення (перерахунку) відповідно виду пенсії.

Посилаючись на викладене, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог до Броварського обєднаного УПФ Київської області в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, І категорії, що підтверджується посвідченням серії А №406025, виданим Київською облдержадміністрацією 25 вересня 2002 року. Має ІІ групу інвалідності, захворювання повязане із виконанням робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Що підтверджується експертним висновком МСЕК від 28 травня 2002 року за №580, відповідно до якого позивачу встановлено 80% втрати професійної працездатності (а.с.16-19).

Має правовий статус інваліда війни 2-ї групи з 2011 року, що підтверджується посвідченням серії ААБ №006125 (а.с.15).

29 січня 1986 року, згідно наказу №16-ОК позивач ОСОБА_1 був прийнятий на посаду водія 2-го класу в АТП 11169, яке з 29 квітня 1986 року перейменовано в АТП 23064, а з 05 квітня 1994 року Акціонерне товариство «Київська виробнича компанія «РАПІД» (а.с.23).

24 лютого 1987 року, згідно наказу №82, позивач ОСОБА_1 як водій був відправлений з 25 лютого 1987 року в с. Ільниці Чорнобильського району, для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про що свідчить копія посвідчення про відрядження №00101 (а.с.24,25).

В зоні відчуження позивач відпрацював з 25 лютого 1987 року по 06 березня 1987 року, в лютому він відпрацював 4 дні, в березні 6 днів, разом 10 днів по 12 годин, доказом чого є табель-довідка обліку робочого часу і посвідчення про відрядження (а.с.26).

20 вересня 2002 року, відповідно до наказу №243-ВК позивач звільнився з роботи на підставі п.2 ст.40 КЗпП України, у звязку із виявленими невідповідностями виконуваній роботі внаслідок стану здоровя, про що зроблено запис в трудовій книжці за №18 (а.с.23).

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Броварському обєднаному управлінні ПФУ Київської області, про що свідчить посвідчення серії 07434 №137843 від 26 лютого 2003 року (а.с.17).

Згідно довідки про заробітну плату №57/02 від 14 лютого 2003 року, за період роботи з 01 березня 1987 року по 06 березня 1987 року фактична заробітна плата позивача ОСОБА_1 становить 209,48 крб. (а.с.28).

В період знаходження позивача ОСОБА_1 на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, діяв порядок оплати роботи працівників, залучених до виконання вказаних робот, встановлений Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_2 СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 7 травня 1986 року, (аналогічна ОСОБА_2 УРСР від 8 травня 1986 року № 168-5), ОСОБА_2 ОСОБА_5 СРСР и Секретаріата ВЦСПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43, Розпорядженням РМ СРСР від 17 травня 1986 року № 964, ОСОБА_2 СРСР, ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195, (аналогічна ОСОБА_2 УРСР, Укррадпрофа від 10 червня 1986 року №207-7), Інструкцією, затвердженою ОСОБА_2 ОСОБА_5 СРСР и Секретаріата ВЦРПС від 22 квітня 1982 року №95/4-132, який поширювався також і на військовозобов'язаних, призваних на військові збори, з винятками, встановленими для таких військовозобов'язаних, роз'ясненнями в ОСОБА_5 СРСР від 15 вересня 1986 року № 595 та ОСОБА_5 УРСР від 23 вересня 1986 року №136 «Про порядок матеріального забезпечення призваних на збори військовозобов'язаних», наданими ними у межах своєї компетенції з питань оплати труда названих осіб.

Згідно вказаних нормативних актів позивач ОСОБА_1 у зазначений період мав право на одержання за місцем основної роботі у відповідача: збереженого середнього заробітку, 100% тарифної ставки, кратність від тарифної ставки, та премію до 60% від збільшеної до 100% тарифної ставки розмірі.

Згідно з діючими на спірний період часу урядовими нормативними документами з питань оплати праці осіб, призваних на військові збори, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, така оплата провадилась підприємствами за місцем постійної роботи таких осіб за рахунок коштів, які перераховувалися у встановленому порядку безпосередньо на спеціальні рахунки підприємств.

ОСОБА_2 КМУ від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності з 1 січня 2012 pоку, затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок) та постановлено Пенсійному фонду України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Згідно п. 7 Порядку, пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Суд вважає, що підставою для внесення до довідок даних про кількість днів роботи у зоні відчуження, номеру зони, де проводилися такі роботи, кратність оплати праці, про нараховану та виплачену заробітну плату, є первинні документи. Включення до довідки таких даних впливає на обчислення заробітної плати, яка в подальшому враховується для призначення пенсії.

Пунктом 4 ОСОБА_2 №207-7 було передбачено, що максимальний розмір премії, яка виплачувалася працівникам підприємства, направленим для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС становила 60 відсотків тарифної ставки (окладу) на місяць.

Відповідно до пункту 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, передбачено, що довідка про заробітну плату особи, видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював заявник.

Матеріали справи не містять первинних документів, які б підтверджували або спростовували правильність наданої довідки № 57/02 від 14 лютого 2003 року.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, ВР СРСР, КМ СРСР, ВЦРПС за № 524-156 від 7 травня 1986 року та постанова Державного Комітету СРСР по праці та соціальним питанням, Секретаріату ВЦРПС за №153/10-43 від 7 травня 1986 року надавалось право керівникам підприємств і організацій нараховувати заробітну плату працівникам безпосередньо занятим на роботах пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС по підвищеним до 100% (тобто вдвічі) тарифним ставкам і посадовим окладам, розпорядженням РМ СРСР № 964 рс від 17 травня 1986 року (відповідно до якого оплата праці повинна проводитись 3-х, 4-х, 5-ти кратному розмірі).

Відповідно до ОСОБА_2 Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦ СПС № 524-156 від 7 травня 1986 року, премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалася у відповідності з діючими на підприємствах, установах, організаціях системи преміювання.

ОСОБА_2 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 дозволяла керівникам підприємств, установ і організацій встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС премії до 60% тарифної ставки (посадового окладу) на місяць. У разі прийняття рішення щодо підвищення граничного розміру премії до 6о% тарифної ставки (окладу) на місяць в положення про преміювання вносилися відповідні зміни.

Встановивши, що нараховування заробітної плати ПАТ «Київська виробнича компанія «РАПІД» по підвищеним до 100% (тобто вдвічі) тарифним ставкам і посадовим окладам мало місце, тому суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання за позивачем ОСОБА_1 права на перерахунок заробітної плати та зобов'язання ПАТ «Київська виробнича компанія «РАПІД» провести йому перерахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження у період з 25 лютого 1987 року по 06 березня 1987 року, а також дорахувати заробітну плату недорахованої суми за період з 25 лютого 1987 року по 06 березня 1987 року, підвищити годинну тарифну ставку на 100% та видати відповідну довідку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується нарахування премії у розмірі 60% тарифної ставки (окладу) за час виконання робіт в зоні ЧАЕС, судом встановлено, що відповідачем ПАТ «Київська виробнича компанія «РАПІД» вона не нараховувалася і в матеріалах справи відсутні докази того, що на підприємстві відповідача на момент відрядження позивача ОСОБА_1 діяла система преміювання.

З урахуванням вищевказаних положень нормативних актів суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Виплата позивачу премії повинна була проводитися у порядку, передбаченому ОСОБА_2 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207/7, за рахунок коштів, що виділялися Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР у розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників, незалежно від їх відомчого підпорядкування, та яка виплачувалася працівникам безпосередньо на місці ліквідації наслідків аварії. Підприємствам, на яких постійно працювали ці працівники, кошти для виплат цих премій не виділялися, і ці підприємства такі премії працівникам після повернення на своє робоче місце не виплачували.

Щодо позовних вимог до Броварського обєднаного ПФУ Київської області про зобовязання виконати перерахунок пенсії по інвалідності позивачу ОСОБА_1 з донарахованої суми за період праці на ЧАЕС з 25 лютого 1987 року по 06 березня 1987 року, то вони задоволенню не підлягають, оскільки суд не може зобовязати третю сторону виконати певні дії.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на перерахунок заробітної плати та зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Київська виробнича компанія «РАПІД» провести ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження у період з 25 лютого 1987 року по 06 березня 1987 року.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Київська виробнича компанія «РАПІД» дорахувати ОСОБА_1 заробітну плату недорахованої суми за період з 25 лютого 1987 року по 06 березня 1987 року, підвищити годинну тарифну ставку на 100%.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Київська виробнича компанія «РАПІД» видати ОСОБА_1 довідку встановленого зразка донарахованої суми заробітної плати за період правці з 25 лютого 1987 року по 06 березня 1987 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів до Апеляційного суду Київської області.

Суддя В. С. Сердинський