Справа № 534/2271/14-ц
№ 2/534/112/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі Крикливого В.В. Клімовій С.І.
з участю:позивачаОСОБА_3
представника позивачаОСОБА_4
відповідача ОСОБА_5
представника відповідача ОСОБА_6
третьої особи із самостійними вимогамиОСОБА_7
представника третьої особи без самостійних вимогОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Комсомольську справу за цивільним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Комсомольської міської ради Полтавської області, про зміну способу участі батька у вихованні дитини та надання дитині дозволу на тимчасовий виїзд за кордон, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини, надання дитині дозволу на тимчасовий виїзд за кордон, зобов'язання вчиняти певні дії та за позовом третьої особи ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визначення способу участі бабусі у вихованні дитини,

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із згаданим позовом до ОСОБА_5, в якому прохала встановити час зустрічей з донькою ОСОБА_9 за її присутності у міському парку при свідках один раз на тиждень, або позбавити відповідача батьківських прав за для нормалізації та відновлення психічного стану дитини (а.с.2-3). Змінивши предмет позову (а.с.72-74) позивач за первісним позовом остаточно прохала суд змінити спосіб участі батька у вихованні доньки ОСОБА_9 шляхом надання періодичних побачень один раз на тиждень у суботу з 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., дотримуючись щоденного розпорядку дня дитини, у визначеному за домовленістю з матір'ю дитини місці, та надати позивачу дозвіл на неодноразові тимчасові виїзди за кордон разом із донькою без згоди та супроводу батька.

22.10.2014 року в порядку ст.34 ЦПК України до суду надійшла позовна заява ОСОБА_7, в якій остання як третя особа із самостійними вимогами прохала встановити їй час та місце зустрічей із онукою ОСОБА_9, а саме з 08.00 год. четверга до 08.00 год. п'ятниці за адресою: АДРЕСА_1 без присутності матері дитини та зобов'язати ОСОБА_10 не чинити перешкод у спілкуванні з онукою.

У жовтні 2014 року до суду звернувся ОСОБА_5 із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_10, в якій прохав залишити графік часу і місце зустрічей, що раніше визначений судовим рішенням, зобов'язати ОСОБА_10 не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною, дозволити ОСОБА_5 під час відпустки виїжджати з малолітньою донькою на оздоровлення в інші міста України та за кордон без згоди та супроводу матері, зобов'язати мати дитини радитись із позивачем та отримувати письмову згоду при виборі дитячого садочка, шкоди та не змінювати місця проживання дитини без згоди батька (а.с.38-41).

Ухвалою суду від 17.11.2014 року до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору залучено ОСОБА_7

Одночасно, вказаним судовим рішенням об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_10 зустрічний позов ОСОБА_5 та позов ОСОБА_7 (а.с.94).

За ухвалою Комсомольського міського суду від 06.04.2016 року (а.с.246) позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5 в частині надання дитині дозволу на тимчасовій виїзд за кордон залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_3 та її представник, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5 і його представник та третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_7 заявлені ними вимоги підтримали повністю.

Представник органу опіки та піклування м.Комсомольська ОСОБА_8 в суді, підтримуючи вимоги ОСОБА_5 пояснила, що дитина потребує спілкування з батьком та бабою, останні мають право брати участь у вихованні дитини.

Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що дійсно між колишнім подружжям ОСОБА_5 існують напружені відносини, в тому числі з приводу виховання дитини.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд звертає увагу на наступне.

Правовідносини сторін врегульовані нормами сімейного законодавства України. Так, відповідно до частини 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (стаття 151 ч. 1 СК України), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі любові до своєї сім'ї та родини (ст. 150 ч. 1); батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ст. 155 ч. 2).

Згідно із ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Положення даної статті СК узгоджується зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» та ч.3 ст.9 Конвеції про права дитини, згідно з якими, дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо.

Судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (а.с.4). Як убачається з матеріалів справи 09.01.2015 року позивач за первісним позовом ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11 та прийняла прізвище чоловіка, про що відділом ДРАЦС РС Комсомольського МУЮ складено актовий запис за № 2 (а.с.175).

Рішенням виконавчого комітету Комсомольської міської ради № 106 від 24.03.2009 року (а.с.42) було встановлено час зустрічей ОСОБА_5 з його донькою ОСОБА_9 на території батька: щотижня у вихідні дні (1 або 2 дні), у святкові дні (1 або 2 дні), на період відпустки ОСОБА_5 (від 1 до 7 днів), крім часу коли дитина хворіє.

За рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.03.2012 року (а.с.43-44) встановлено час зустрічей ОСОБА_5 з донькою у період часу: з 17 год. 00 хв. понеділка до 08 год. 00 хв. вівторка, з 17 год. 00 хв. середи до 08 год. 00 хв. четверга, з 09 год. 30 хв. неділі до 08 год. 00 хв. понеділка. Одночасно за с удовим рішенням ОСОБА_5 дозволено виїжджати під час відпустки з малолітньою донькою ОСОБА_9 на оздоровлення в інші міста України та закордон без супроводу матері.

Згідно з висновком органу опіки та піклування від 17.11.2014 року щодо визначення способу участі батька у вихованні доньки ОСОБА_9 (а.с.81-84) визнано доцільним графік зустрічей, встановлений за рішенням суду від 27.03.2012 року.

За висновком органу опіки та піклування від 21.01.2016 року (а.с.200-202) визначено доцільним наступний спосіб участі ОСОБА_5 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_9, встановивши систематичні побачення з донькою на території батька щотижня: у вівторок з 18.30 год. до 08.00 год. середи з 08.00 год., у п'ятницю з 17.00 год. до 19.00 год. суботи. Даним висновком, також, визначено спосіб участі ОСОБА_7 у вихованні онуки ОСОБА_9, із доцільністю встановлення систематичних побачень на території бабусі з 18.30 год. четверга до 08.00 год. п'ятниці.

Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.04.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за фактом заподіяння ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень та призначено покарання у виді 850 грн. штрафу. За ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 16.06.2015 року вирок суду першої інстанції залишено без змін. Згідно з ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.11.2015 року (а.с.236) касаційна скарга ОСОБА_5 залишена без задоволення.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Статтею 257 Сімейного Кодексу України встановлено, що баба, дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно ст. 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу.

Згідно з висновком органу опіки і це не заперечувалось сторонами в ході розгляду справи мати дитини ОСОБА_3, батько ОСОБА_5 та бабуся ОСОБА_7 мають належні санітарно-гігієнічні та соціально-побутові умови проживання. Вказані обставини також підтверджуються відповідними актами обстеження умов проживання.

В судовому засіданні сторони також підтвердили той факт, що наразі батько та бабуся з ОСОБА_9 не спілкуються, востаннє вони бачились на шкільному святі першого вересня, проте близько не підходили, спостерігаючи зі сторони.

За повідомленням управління охорони здоров'я ОСОБА_10 та ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, дитина знаходиться на диспансерному обліку та потребує додаткового оздоровлення, при хворобі дитини за медичною допомогою звертається мати. За результатами психологічного обстеження дитини (а.с.227) майбутнє позитивне чи негативне ставлення дитини до батька та його родини буде мати пряму залежність від відповідного поліпшення чи погіршення ставлення одне до одного колишнього подружжя ОСОБА_5. Відповідно до чч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Водночас, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч.6 ст.19 СК України).

Враховуючи, що висновком органу опіки м.Комсомольська не в повному обсязі взято до уваги інтереси дитини, її вік, розпорядок дня, зайнятість у гуртках, суд вважає за необхідне визначити відмінний від запропонованого органом опіки спосіб участі батька та бабусі у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_9.

Згідно з поясненнями позивача ОСОБА_3 їх спільна з відповідачем малолітня донька ОСОБА_9 після занять у школі кожного понеділка, вівторка, середи та четверга, а також у п'ятницю через тиждень, відвідує художній та спортивний гуртки. Вказана обставина визнана сторонами, тому в силу ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Виходячи з пояснень ОСОБА_8 в судовому засіданні, на думку органу опіки і піклування м.Комсомольська побачення батьків з дитиною через день відповідає її інтересам. Проте, суд не може погодитись із вказаною позицією органу опіки, яка фактично узгоджується із побажаннями ОСОБА_5, оскільки наявність шкільних занять, відвідування художніх та спортивних гуртків та ночівля у різних місцях матиме наслідком навантаження на психоемоційний та фізичний стан дитини. На думку суду повноцінне спілкування батька з донькою протягом усього дня, а не уривчасті зустрічі за запропонованим органом опіки графіком, будуть сприяти поліпшенню стосунків батька з донькою. З наведених вище мотивів виходив суд при визначенні способу участі ОСОБА_7 у вихованні онуки.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами виник конфлікт з приводу виховання доньки, який триває декілька років поспіль. Проте, суд вважає, що конфліктні відносини сторін не повинні бути перепоною в спілкуванні дитини з батьком та бабусею, і в даному випадку сторони повинні діяти в інтересах дитини та поводити себе гідно, показуючи приклад своїй дитині.

Враховуючи, що дитина на час розгляду справи досягла семирічного віку, вона може перебувати з позивачем за зустрічним позовом без обов'язкової присутності матері, і зустрічі на одинці не будуть стресовими для дитини, а навпаки будуть слугувати покращенню стосунків з батьком та його родиною. Мати дитини не довела належними та допустимими доказами наявність перешкод для таких побачень і спільного відпочинку батька з дитиною.

Вирішуючи заявлений зустрічний позов в частині вимог щодо надання дозволу на виїзд дитини закордон, суд звертає увагу на наступне.

В судовому сторони визнали, що до 2014 року перешкод у виїзді дитини закордон не існувало, ОСОБА_9 знаходилась на відпочинку разом із батьком в іноземній державі. Вказана обставина підтверджується також приєднаними до справи копіями паспорту. Також, відповідач визнав, що починаючи з 2014 року за рекомендацією психологів він з донькою не спілкувався, спільний відпочинок закордоном не планував, тому суд вважає, що фактично спір про надання дозволу на виїзд дитині між сторонами відсутній. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення матері дитини від надання такого дозволу ОСОБА_5 суду надано не було.

Вимоги ОСОБА_5 щодо зобов'язання матері дитини радитись з ним та отримувати письмову згоду при виборі навчального закладу та не змінювати місця проживання задоволенню не підлягають, оскільки ґрунтуються на хибному тлумаченні ОСОБА_5 положень сімейного законодавства України.

Питання про судові витрати вирішено судом у відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Зважаючи на рівність прав та обов'язків батьків по відношенню до дитини, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, суд керуючись

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_5 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2: систематичні побачення з дитиною другого та останнього тижня щомісяця з 19 години суботи до 19 години неділі за місцем проживання батька за відсутності матері дитини, в іншій час за домовленістю батька та матері.

Позовні вимоги ОСОБА_12 - задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_7 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2: систематичні побачення з дитиною другого та останнього тижня щомісяця з 10 години до 19 години суботи за місцем проживання бабусі за відсутності матері дитини, в іншій час за домовленістю бабусі та матері.

В задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_5 та за позовом третьої особи ОСОБА_7 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 974,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис В.В.Крикливий

З оригіналом вірно.

Суддя В.В.Крикливий