УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.Кадєтової О.В.,
Карпенко С.О.,Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення коштів, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова ВладиславаВолодимировича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 листопада 2014 року закінчився строк дії договору № 1468 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом on-Line» у гривні, укладеного між нею та ПАТ «Дельта Банк». Крім того, 03 грудня 2014 року закінчився строк дії договору № 6602 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-Line» на суму вкладу 10 000,00 доларів США з нарахованими процентами у сумі 68,12 доларів США, а 16 грудня 2014 року закінчився строк дії договору № 0243 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-Line» у гривні, сума вкладу за яким складає 50 000,00 грн з нарахованими процентами у сумі 401,71 грн.

Позивач письмово повідомила банк про своє бажання отримати належні їй грошові кошти, розміщені на зазначених вище депозитах, однак, у порушення умов договорів, ПАТ «Дельта Банк» зазначені грошові кошти не виплатило.

На підставі наведеного та з урахуванням уточнення і збільшення позовних вимог просила стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на свою користь грошові кошти у сумі 151 915,41 грн та 10 068,12 доларів США.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24 червня 2015 року, позов ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 151 915,41 грн та 10 068,12 доларів. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ПАТ «Дельт Банк» порушило зобов'язання за договорами банківського вкладу, а тому кошти за депозитними договорами, укладеними між банком та позивачем, і відсотки за ними підлягають стягненню з банку на користь ОСОБА_6

Однак, із такими висновками судів попередніх інстанцій повністю погодитися не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що між ОСОБА_6 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено три окремих договори банківського вкладу, зокрема: 30 травня 2014 року договір банківського вкладу (депозиту) «8 років разом on-Line» № 1468 у гривнях на суму 100 000,00 грн строком до 26 листопада 2014 року (включно) під відсоткову ставку 26 % річних; 04 жовтня 2014 року договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-Line» № 6602 у доларах США на суму 10 000,00 доларів США строком по 03 листопада 2014 року (включно) під відсоткову ставку 9,5 % річних; 11 грудня 2013 року договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-Line» № 0243 у гривнях, на суму 50 000,00 грн строком по 16 грудня 2014 року (включно) під відсоткову ставку 22 % річних.

Згідно із п. 1.10 кожного із договорів, вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п. 1.3 цих договорів, шляхом зарахування на поточні рахунки вкладника відкриті в цьому банку, номери яких зазначені у кожному з укладених договорів, з використанням електронних платіжних засобів.

Відповідно до виписок за операціями по рахунках, кошти по всіх трьох договорах вкладу (депозиту) були зараховані на поточні рахунки ОСОБА_6

По закінченню строку дії цих договорів банківського вкладу (депозиту) ОСОБА_6 звернулась до банку із письмовими заявами про забезпечення видачі належних їй грошових коштів та процентів за договорами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 10 червня 2015 року, викладеною у постанові № 6-36цс15, закінчення строку дії договору банківського вкладу і невиконання зобов'язань не припиняє зобов'язальні правовідносини, а трансформує їх в охоронні, що містять обов'язок відшкодувати заподіяні збитки, які встановлені договором чи законом.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Однак, на порушення наведених вище норм процесуального права, суди попередніх інстанцій не звернули достатньої уваги на доводи банку про переведення ним грошових коштів на поточний рахунок позивача, який відкрито в цьому банку, а отже належне виконання ним умов договорів.

При цьому, апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку, що вкладники не можуть зняти грошові кошти та проводити з ними розрахунки, а тому не можна вважати виконаним договір, адже такий висновок суперечить умовам укладених між сторонами договорів.

За таких обставин не є обґрунтованим висновок судів про порушення відповідачем умов договору та, виходячи з цього, порушення прав позивача.

Допущені судами неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, судові рішення судів попередніх інстанцій на підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» КадироваВладислава Володимировича задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 червня 2015 року скасувати та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко Г.І. Мостова