Справа № 347/531/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді: Сабадаха Б.В.,

з секретарем: Удудяк І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Позивачка, в судове засідання не з?явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримує.

Із позовних вимог вбачається, що 28.08.2013 року було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, який на даний час не розірвано. Від даного шлюбу в сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В зв"язку з тим, що відповідач не хоче добровільно надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, а вона не в змозі утримувати дитину тому, що на державній роботі не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тому просить позов задоволити та стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 600,00 грн. щомісячно на утримання сина і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з"явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи вважає, позов підставним і таким, що підлягає до задоволення, із наступних підстав:

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу в них народилась одна дитина, син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Батьком неповнолітньої дитини, являється відповідач в справі - ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4).

Відповідно до довідки про склад сім"ї виданої виконкомом Тюдівської сільської ради від 02.03.2016 року № 262 (а.с.5), ОСОБА_1 перебуває у декретній відпустці по догляду за сином та проживає в житловому будинку, який є власністю батька.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім"ї від 02.03.2016 року (а.с.6), позивачка одружена, ніде не працює, веде догляд за сином ОСОБА_3 до трьох річного віку. Проживає з сім"єю своїх батьків, свого жилого будинку та земельної ділянки не має. Побічних доходів немає. Матеріально-побутові умови задовільні. Потребує соціальної та матеріальної допомоги.

Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітніх дітей. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Суд звертає увагу, що відповідач є особою молодого віку, працездатний, даних про наявність інших утриманців суду не надано.

Відомостей про перебування відповідача на роботі чи його стабільний заробіток суду не надано. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, що передбачено ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України. У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що відповідач є особою молодого віку, працездатний, інших утриманців не має, отже спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно у твердій грошовій сумі, а саме по 600 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини.

Розмір аліментів суд визначає в твердій грошовій сумі так як стабільного заробітку відповідач немає.

Відповідач, як батько неповнолітньої дитини, має можливість отримувати доходи у зв'язку з тим, що не визнаний непрацездатним, і має реальну можливість сплачувати щомісячно аліменти, що відповідатиме принципам розумності та справедливості.

Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від обов'язку сплати аліментів при наявності умов, передбачених ст. ст. 182, 183 СК України.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто в даному випадку із 29.03.2016 року.

Крім того, враховуючи приписи ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір.

На підставі наведеного ст. ст. 180, 182-184, 192 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІДН НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданий Косівським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 13.07.2004 року) проживаючого в АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІДН: НОМЕР_3), жительки с.Тюдів Косівського району Івано-Франківської області аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з дня подачі позову, а саме із 29.03.2016 року.

Стягнути із ОСОБА_2, 551,20 грн судового збору, отримувач коштів УДКСУ у Косівському районі Івано-Франківської області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38026046, банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, рахунок отримувача 0266, Код класифікації доходів бюджету 22030001. Код платника- *;101;__(реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Призначення платежу Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Суддя: Б.В. Сабадах