У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1,

суддів Григоренка М.П., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

відповідачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

позивача - ОСОБА_8,

Оженінського сільського голови - ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Острозького районного суду від 16 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10, Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на частку у колгоспному дворі та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Острозького районного суду від 16 січня 2016 року вказаний позов задоволено частково: визнано за ОСОБА_6 право власності 37/210 частин садибного житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Бродів Острозького району Рівненської області по вул. Молодіжна, 15; визнано за ОСОБА_8 право власності на 37/210 частин садибного житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Бродів Острозького району Рівненської області по вул. Молодіжна, 15.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 оскаржили його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснюють, що протягом 1971-1978 років ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_8 збудували спірний житловий будинок з надвірними будівлями, проте право власності оформлено на нього не було. Будинковолодіння належало до типу колгоспного двору, і у ньому в різний час проживали родичі позивачі і відповідачі в справі. Доводять, що станом на 15 квітня 1991 року єдиним членом колгоспного двору була ОСОБА_2, що стверджується випискою з погосподарських книг, а інші особи вибули з нього та зареєструвались в іншому господарстві, головою якого був ОСОБА_11, і відповідні висновки суду в цій частині суперечать документам по справі. Стверджують також, що позивачі не мають права на частку в спірному майні ще й з тих підстав, що фактично не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 більше трьох років, що узгоджується з вимогами ст. 126 ЦК УРСР 1963 року. Вказують, що правових підстав для визнання за позивачами права власності на спірне будинковолодіння немає, оскільки ті норми, на які вони посилаються, взагалі не містять поняття «колгоспного двору». Звертають увагу на пропуск позивачами строку позовної

__________________________________________________________________________Справа № 567/696/15-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_12

Провадження № 22-ц 787/474/2016 Суддя-доповідач ОСОБА_1

давності, який, на їх думку, почався в той момент, коли вони перестали володіти та користуватися обєктом нерухомості: ОСОБА_6 понад сім років, ОСОБА_8 понад девять, та пояснюють, що ними заявлялась вимога про застосування строку позовної давності, проте суду неправомірно та необґрунтовано відмовив їм у цій заяві. Заперечують проти наявності у ОСОБА_10 права на частку в майні колгоспного двору, оскільки він не був членом жодного з дворів станом на 15 квітня 1991 року і проживав на території іншої області. Покликаючись на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність їм висновків суду, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові за безпідставністю вимог та за пропуском строку позовної давності.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивачі зазначають, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставні.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору в с. Бродів Острозького району по вул. Молодіжна, 15 були: ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_8та ОСОБА_5, а тому частка кожного з них на момент припинення існування колгоспного двору становила по 1/6.

Окрім цього, позивачі є спадкоємцями за законом ОСОБА_11, який помер 12 травня 1993 року, проживали разом з ним та після його смерті вступили у володіння майном, а тому мають право по 1/35 частки, яка належала спадкодавцю у колгоспнму дворі.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується.

В липні 2015 року ОСОБА_6М та ОСОБА_8 звернулись до суду з позовом про визнання права власності на 6/35 частин житлового будинку з господарськиим будівлями в с. Бродів Острозького району по вул.Молодіжна, 15, як колишніх членів колгоспного двору, мотивуючи позов тим, що станом на 15 квітня 1991 року вони разом з відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_13,ОСОБА_5, ОСОБА_10, та ОСОБА_11, який помер 12.05.1993 року, були членами даного колгоспного двору і кожному з них належить по 1/7 частці та являються спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_11, а тому мають право кожен на 1/35 частину, як такі, що прийняли спадщину, оскільки проживали разом з спадкодавцем на час його смерті.

Судом встановлено: рішення правління колгоспу "Червона зірка" від 17.07.1970 року ОСОБА_14 було виділено земельну ділянку розміром 0,25 га в с. Бродів Острозького району.

Рішенням виконкому Оженінської сільської ради від 24 червня 1971 року затверджено План забудови земельної ділянки, виділеної ОСОБА_14, та Свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР.

ОСОБА_2, та ОСОБА_14, який помер 21 лютого 1979 року, перебуваючи в шлюбі, побудували житловий будинок з надвірними будівлями в с. Бродів Острозького району по вул. Молодіжна, 15.

Згідно записів погосподарської книги № 1 с.Бродів Оженінської сільської ради за 1986-1990 роки господарство по вул..Молодіжній, 15 рахувалось за особовим рахунком №1103, з якого вбачається, що господарство відносилось до суспільної групи "колгоспний двір". У власності господарства знаходився житловий будинок, земельна ділянка, господарські будівлі, худоба, птиці.

Відповідно до записів в цьому рахунку в 1986-1990 роках головою господарства була ОСОБА_2, членами колгоспного двору були її син ОСОБА_11, його дружина ОСОБА_6 та діти ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_5

З 1991 по 1995 роки дане господарство рахувалось за особовим рахунком №1748. Відповідно до записів рахунку№ 1748 в погосподарській книзі № 1 с. Бродів Острозького головою домогосподарства була ОСОБА_2, господарство відносилось до типу «колгоспний двір», в господарстві проживали: син ОСОБА_11, невістка ОСОБА_6. внуки ОСОБА_13, ОСОБА_8та ОСОБА_5 Згідно зазначеного запису у власності господарства перебували житловий будинок з надвірними будівлями, земельна ділянка загальною площею 0,30 га.

Враховуючи дані погосподарської книги, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_10 станом на 1991 року не був членом колгоспного двору, а тому права на частку у дворі не набув.

Спірний житловий будинок відповідно по господарських книги збудований у 1972 році.

На час закінчення будівництва спірного житлового будинку реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалась: Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року; Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року за №112/5; Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року за №5-24-26; Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 31.01.1975 року №45/5.

Зазначені нормативні акти передбачали виникнення права власності на будинки, споруди незалежало від державної реєстрації.

Житловий будинок по вул. Молодіжна, 15 в с.Бродів Острозького району Рівненської області був зареєстрований в погосподарській книзі Оженінської сільської ради як колгоспний двір, отже, на підставі ст. 120 ЦК УРСР, у членів колгоспного двору право на частку майна колгоспного двору виникло з моменту такої реєстрації.

Судом достовірно встановлено, що забудовником спірного житлового будинку з надвірними будівлями був ОСОБА_14 з дружиною ОСОБА_2

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №140273 ОСОБА_14 помер 21 лютого 1979 року.

Суд першої інстанції до правовідносин у даній справі правомірно застосував діюче на той час законодавство, що регулювало власність колгоспного двору.

Згідно ч.1 ст. 563 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, у разі смерті члена колгоспного двору спадкування в майні колгоспного двору не відкривається.

Відповідно до ст.123 ЦК УРСР право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Частки кожного члена колгоспного двору, враховуючи неповнолітніх члені вколгоспного довору, є рівними.

З огляду на вищезазначені обставини та вимоги закону, ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_8О станом на 15.04.1991 року в рівних частках належав житловий будинок з надвірними будівлями в с. Бродів Острозького району по вул. Молодіжна, 15.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що станом на 1991 рік сім»я ОСОБА_11 разом з дружиною ОСОБА_6 та дітьми ОСОБА_13, ОСОБА_8та ОСОБА_5 не проживали у колгоспному дворі. Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивачі посилались на те, що в по господарській книзі № 1 с.Бродів Оженінської сільської ради є вкладиш, де зазначено, що на сім»ю ОСОБА_11 відкрито окремий погосподарський рахунок № 1748-а.

Такі доводи апеляційної скарги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, на вкладиші, на який посилаються відповідачі, не зазначено, з якого часу в окреме господарство вибула сім»я ОСОБА_11

В той же час, з особового рахунку №1748-а погосподарської книги вбачається, що з 1995 році за новоствореним господарством обліковувалась земельна ділянка, площею 0,15 га.

Сторони в судовому засіданні визнали, що поділу майна спірного колгоспного двору, під час його існування не було, а тому, суд першої інстанції правильно визначив, що частка кожного члена колгоспного двору на момент припинення його існування становила по 1/6. Такі висновки суд перешої інстанції зробив на підставаі записів по господарської книги с.Бродів Оженінської сільської ради за 1986-1995 роки, які достовірно свідчать про те, що членами колгоспного двору були на час припинення його існування були: ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_8

ОСОБА_11 помер 12 травня 1993 року, що стверджується свідоцтвом про смерть.

На час його смерті спадкоємцями по закону першої черги були: мати ОСОБА_2, дружина ОСОБА_6, син ОСОБА_8, дочки ОСОБА_13, ОСОБА_5

Суд першої інстанції до даних правовідносин щодо прийняття спадщини вірно застосував діючі на той час норми ЦК УРСР та Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР, затверджену наказом Міністерства юстиції УРСР від 31.10.1975 року.

Згідно матеріалів спадкової справи №130/2014, що знаходиться у Острозькій районній державній нотаріальній конторі, вбачається, що після смерті ОСОБА_11 заведено спадкову справу за заявами дружини спадкодавця ОСОБА_6 та їх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Постановою від 03.07.2015 року державний нотаріус Острозької районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться в с. Бродів Острозького району по вул. Молодіжна, 15, як спадкоємцю ОСОБА_11, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене нерухоме майно.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дїї повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом достовірно встановлено, що позивачі, а також ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_5, у відповідності до ст.549 ЦК УРСР прийняли спадщину після смерті ОСОБА_11, а тому кожен з них має право на спадщину на 1/30 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що в с. Бродів Острозького району по вул. Молодіжна, 15.

Суд першої інстанції правомірно, в межах заявлених позовних вимог, визначив за позивачами право на 1/7 частку колгоспного двору та на 1/30 частку в спадковому майні члена колгоспного двору ОСОБА_11

Загальна частка права власності ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в майна бувшого колгоспного двору в с. Бродів Острозького району Рівненської області по вул. Молодіжна, 15 складає по 37/210

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачами строку позовної давності, як такі, що не ґрунтуються на доказах.

Відповідно до ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З повідомлення сільської ради від 23.04.2015 року, направленого ОСОБА_6, вбачається, що сільська рада відмовила у видачі свідоцтва про право власності на 1/7 частину садибного житлового будинку, який знаходиться в с. Бродів Острозького району по вул. Молодіжна, 15.

Оскільки спір з приводу права власності на частку в майні колгоспного двору, який знаходиться в с. Бродів по вул.Молодіжна, 15 виник у 2015 році, і з цього часу позивачі дізналися про порушення їхнього права, то підстав для застосування строків позовної давності не має.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ зясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обовязку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Острозького районного суду від 16 січня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1

Судді : підпис ОСОБА_15

підпис ОСОБА_16

Згідно:суддя-доповідач ОСОБА_1