У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» - ЛитошаВіктора Олександровича - на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 25 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з указаним позовом, в якому посилалася на те, що вона є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1, на якій знаходиться належна відповідачу діюча опора повітряної лінії електромережі, чим порушуються її права як землекористувача та власника земельної ділянки.

Оскільки енергопостачальна компанія відмовляється перенести електроопори, ОСОБА_6 просила зобов'язати відповідача за власний рахунок усунути їй перешкоди в користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою шляхом винесення опори лінії електропередач за її межі й стягнути з відповідача моральну шкоду, розмір якої вона оцінює в сумі 20 000 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 25 вересня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (далі - ПАТ «ЕК «Херсонобленерго») за свій рахунок усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_6 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом винесення опори лінії електромережі за межі її земельної ділянки. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору.

У касаційній скарзі представник ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» - Литош В.О. - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,0544 га за адресою: АДРЕСА_1, придбаної за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 19 липня 2013 року.

На земельній ділянці, яка належить позивачу, розташована опора діючої повітряної лінії електромережі.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 19 квітня 2012 року визнано право власності на комплексну трансформаторну підстанцію № 970, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та на повітряну лінію напругою 0,4 кВ від КТП-970, загальною довжиною 1255 м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ПАТ «ЕК «Херсонобленерго».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що опора діючої повітряної лінії електромережі розташована на земельній ділянці позивача ОСОБА_6, обслуговується відповідачем і знаходиться в межах його експлуатаційної і балансової належності, цим порушуються права власника земельної ділянки, який згідно із вимогами ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна.

Відповідно до п. 3 ст. 76 Земельного кодексу України уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони.

Статтею 112 Земельного кодексу України встановлено, що охоронні зони створюються навколо особливо цінних природних об'єктів, об'єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів; уздовж ліній зв'язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 року № 44 затверджено «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92».

Пунктом 8.23 ДБН 360-92 встановлено, що повітряні лінії електропередачі напругою 35 кВ і вище слід розміщувати за межами селищних територій, а при реконструкції міст - передбачати їх винесення за межі селищних територій.

Для повітряних і кабельних ліній електропередачі, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв (далі - електричні мережі) всіх напруг встановлюються охоронні і санітарно-захисні зони, розміри яких залежать від типу і напруги енергооб'єкта. Розміри цих зон слід приймати за таблицею 8.5а.

Використання земельних ділянок в охоронних і санітарно-захисних зонах електричних мереж повинне бути письмово узгоджене з власниками цих мереж, державними органами пожежної охорони та санітарного нагляду.

В охоронних і санітарно-захисних зонах електричних мереж забороняється будувати житлові, громадські та дачні будинки; розташовувати автозаправні станції або сховища пально-мастильних матеріалів; влаштовувати спортивні майданчики для ігор, стадіони, ринки, зупинки громадського транспорту, здійснювати зупинки всіх видів транспорту (крім залізничного) в охоронних зонах ПЛ електропередачі напругою 330 кВ і вище; розміщувати будь-які споруди і будинки в охоронних і санітарно-захисних зонах ПЛ напругою 500-750 кВ, а також кабельних ліній електропередачі, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв всіх класів напруги.

В охоронних і санітарно-захисних зонах ПЛ напругою до 330 кВ включно, якщо затвердженою містобудівною документацією не передбачено іншого виду використання цих земель, дозволяється розміщення виробничих будинків і споруд, колективних гаражів і відкритих стоянок легкових транспортних засобів. При цьому відстань по горизонталі від проекції крайніх проводів при їх найбільшому відхиленні до найближчих частин будинків і споруд, які виступають, повинна бути не менше вказаної в таблиці 8.5а*.

В охоронних зонах ПЛ напругою 110-220 кВ допускається за технічними умовами власників цих мереж та органів державної пожежної охорони розташування колективних гаражів легкових транспортних засобів, виробничих будинків і споруд, виконаних із вогнетривких матеріалів та під'їзд до них в межах всієї охоронної зони, в тому числі під проводами ПЛ.

Технічні умови повинні мати вимоги чинних нормативних актів з будівництва експлуатації, охорони, пожежної та електричної безпеки енергооб'єктів.

Охоронні зони електричних мереж також встановлюються за периметром трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв - на відстані 3 м від огорожі або споруди; уздовж підземних кабельних ліній електропередачі до 1 кВ, прокладених під тротуарами в населених пунктах, у вигляді земельної ділянки, обмеженої вертикальними площинами від крайніх кабелів на відстані 0,6 м у напрямку будинків і споруд та на відстані 1 м у напрямку проїжджої частини вулиці.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про електроенергетику» в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об'єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель. Розміщення споруд та інших об'єктів в охоронних зонах електричних і теплових мереж без здійснення передбачених нормативно-технічними документами технічних заходів безпеки не допускається.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» відносини, пов'язані з наданням, використанням та охороною земель енергетики, регулюються Земельним кодексом України, законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про охорону земель», «Про електроенергетику», «Про альтернативні джерела енергії», «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», «Про землеустрій», «Про оренду землі», «Про порядок прийняття рішень про розміщення, проектування, будівництво ядерних установок і об'єктів, призначених для поводження з радіоактивними відходами, які мають загальнодержавне значення», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» встановлено, що спеціальні зони об'єктів енергетики зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічному обґрунтуванні використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), іншій визначеній законом документації із землеустрою.

Межі спеціальних зон об'єктів енергетики зазначаються у документації із землеустрою з часу надання земельної ділянки для будівництва відповідного об'єкта та, у разі необхідності, встановлюються в натурі (на місцевості) і позначаються відповідними попереджувальними знаками.

Власникам і користувачам земельних ділянок, на які встановлено обмеження та обтяження, видається кадастровий план їх земельних ділянок з нанесеними межами спеціальних зон, а також письмовий перелік обмежень та обтяжень щодо використання земель у цих зонах.

Власники і користувачі земельних ділянок, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, що експлуатують об'єкти енергетики, повинні вживати заходів щодо охорони об'єктів енергетики та дотримання встановлених обмежень та обтяжень у використанні земель у межах спеціальних зон, передбачених документацією із землеустрою.

Особи, на користь яких встановлені обмеження щодо використання земель у межах охоронних та інших зон об'єктів енергетики, повинні вимагати від власників і користувачів земельних ділянок дотримання таких обмежень та обтяжень.

Спори щодо порядку використання земель у межах охоронних та інших зон об'єктів енергетики вирішуються в судовому порядку відповідно до закону.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» система заходів щодо дотримання правового режиму земель енергетики та спеціальних зон об'єктів енергетики включає визначення та встановлення в натурі (на місцевості), у разі необхідності, спеціальних зон земель енергетичної системи; встановлення обмежень та обтяжень для власників і користувачів земельних ділянок у межах спеціальних зон земель енергетичної системи; державний контроль за дотриманням правового режиму використання земель спеціальних зон.

Система заходів щодо дотримання правового режиму земель спеціальних зон об'єктів енергетики здійснюється відповідно до затверджених проектів будівництва та документації із землеустрою щодо організації і встановлення територій спеціальних зон з визначенням обмежень та обтяжень, сервітутів для власників і користувачів земельних ділянок і письмово укладеного договору земельного сервітуту.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» власники і користувачі земельних ділянок у спеціальних зонах об'єктів енергетики мають право самостійно господарювати на земельних ділянках з дотриманням установлених обмежень та обтяжень; на відшкодування збитків, завданих внаслідок виконання планових та аварійно-відновлювальних робіт.

Власники і користувачі земельних ділянок у спеціальних зонах об'єктів енергетики зобов'язані здійснювати господарську та інші види діяльності на зазначених земельних ділянках з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» власникам і користувачам земельних ділянок, фізичним та юридичним особам у межах спеціальних зон об'єктів енергетики без письмової згоди підприємств енергетики, у віданні яких перебувають ці мережі, а також без присутності їх представника забороняється виконувати земляні, будівельні та інші роботи, що можуть призвести до порушення безаварійного функціонування об'єктів електричних мереж. Додаткові вимоги щодо особливого режиму використання земель у межах спеціальних зон об'єктів енергетики встановлюються Правилами охорони електричних мереж, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із п. п. 4, 8, 9 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року № 209, на період будівництва та експлуатації електричних мереж земельні ділянки надаються забудовникам відповідно до Земельного кодексу України.

Забороняється в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки, а саме: перебувати стороннім особам на території і в приміщеннях трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв, відчиняти двері і люки цих споруд, здійснювати самовільне переключення електричних апаратів та підмикання до електричних мереж; будувати житлові, громадські та дачні будинки; влаштовувати будь-які звалища; складати добрива, корми, торф, солому, дрова, інші матеріали; розпалювати вогнища; розташовувати автозаправні станції або інші сховища пально-мастильних матеріалів; накидати на струмопровідні частини об'єктів електричних мереж і наближати до них сторонні предмети, підніматися на опори повітряних ліній електропередачі, електрообладнання трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв, демонтувати їх елементи; саджати дерева та інші багаторічні насадження, крім випадків створення плантацій новорічних ялинок; влаштовувати спортивні майданчики для ігор, стадіони, ринки, зупинки громадського транспорту, проводити будь-які заходи, пов'язані з великим скупченням людей, не зайнятих виконанням дозволених у встановленому порядку робіт; запускати спортивні моделі літальних апаратів, повітряних зміїв; здійснювати зупинки усіх видів транспорту (крім залізничного) в охоронних зонах повітряних ліній електропередачі напругою 330 кВ і вище; виконувати роботи із застосуванням ударних механізмів, скидати вантажі масою понад 5 тонн, скидати і зливати їдкі і ті, що спричиняють корозію, речовини, пально-мастильні матеріали (в охоронних зонах підземних кабельних ліній електропередачі); кидати якорі, проходити із закинутими якорями, ланцюгами, лотами, волокушами і тралами (в охоронних зонах підводних кабельних ліній електропередачі).

У межах охоронних зон повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв без письмової згоди енергопідприємств, у віданні яких перебувають ці мережі, а також без присутності їх представника забороняється будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, знесення будівель і споруд; здійснення усіх видів гірничих, вантажно-розвантажувальних, землечерпальних, підривних, меліоративних, днопоглиблювальних робіт, вирубання дерев, розташування польових станів, загонів для худоби, установлення дротяного загородження, шпалер для виноградників і садів, а також поливання сільськогосподарських культур; проїзд в охоронних зонах повітряних ліній електропередачі машин, механізмів загальною висотою з вантажем або без нього від поверхні дороги понад 4,5 метра; виконання земляних робіт на глибині понад 0,3 метра, а на орних землях - на глибині понад 0,45 метра, а також розрівнювання ґрунту (в охоронних зонах підземних кабельних ліній електропередачі); риболовля, збирання рослин, влаштування водопою, заготівля льоду (в охоронних зонах підводних кабельних ліній електропередачі).

Відповідно до ст. 111 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст. ст. 50, 53 Закону України «Про землеустрій» встановлюються обмеження, які зазначаються в документації по землеустрою та затверджуються міською радою.

Враховуючи те, що земельна ділянка, яка належить позивачу, знаходиться в охоронній зоні електричних мереж, на неї поширюються обмеження, встановлені вищевикладеними приписами чинного законодавства.

До того ж згідно із рішенням господарського суду Херсонської області від 19 квітня 2012 року за відповідачем визнано право власності на комплексну трансформаторну підстанцію № 970, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та повітряну лінію напругою 0,4 кВ під КТП-970, загальною довжиною 1 255 м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1-2, до якої входить опора лінії електромережі, яку просила знести позивач, у той час як первинно право власності на земельну ділянку набуто у 1998 році, а відповідач з 1997 року є єдиним користувачем КТП-970 та повітряної лінії ПЛ-0,4, до мереж якого приєднані вказані електроустановки (а. с. 8, 53-56).

Судами попередніх інстанцій вказані норми матеріального права не враховані, не взято до уваги, що у такому випадку використання власником земельної ділянки можливе з обмеженнями, встановленими вищевикладеними приписами чинного законодавства, а питання про реконструкцію та винесення електричних мереж можливе лише у спосіб, визначений ст. 18 Закону України «Про електроенергетику».

Допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому оскаржувані рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими, у зв'язку із чим підлягають скасуванню із напарвленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» - Литоша Віктора Олександровича - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 25 вересня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова