Справа № 128/176/14-ц Провадження № 22-ц/772/981/2016Головуючий в суді першої інстанції Ганкіна І. А.
Категорія 47 Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Іващук В.А., Нікушин В.П.,

при секретарі: Маркевич Я.С.,

з участю: апелянта ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02 грудня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та знесення самочинно встановленого паркану,

встановила:

16.01.2014 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Неодноразово уточнюючи свої позовні вимоги в частині належності відповідачів, нею 21.04.2014 року була подана заява про остаточне уточнення позовних вимог, у якій вона просила усунути їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою, розташованої у с. Бохоники Вінницького району Вінницької області, яка належить їй на праві приватної власності та зобов»язати ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0, 0576 га, знести самочинно встановлений паркан та демонтувати його фундамент в точках 2-3 довжиною 13,55 м, в точках 2-4 довжиною 32, 60 м, відповідно до кадастрового плану земельної ділянки.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 02 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Вирішено усунути перешкоди ОСОБА_4 в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,15 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташованої у с. Бохоники, Вінницького району, Вінницької області та зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0576 га, знести самочинно встановлений паркан та демонтувати його фундамент в точках 2-3 довжиною 13,55 метрів, в точках 3-4 довжиною 32,60 метрів, відповідно до кадастрового плану земельної ділянки, складеного Юридично-земельним союзом «Альянс» у 2013р. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі судового збору 243,60 коп., в рівних частках по 121,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права просив скасувати рішення Вінницького районного суду від 02.12.2015 року та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

У судовому засіданні апелянт уточнив вимоги скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

За клопотанням апелянта у судовому засіданні оголошувалась перерва та надавався час для подачі ним доказів, які за словами ОСОБА_2 він був позбавлений можливості подати у суді першої інстанції, так як розгляд справи проводився у його відсутність.

Представник позивача у своїх запереченнях на скаргу її доводи не визнав, вказавши на її безпідставність і на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явивилась. Судова повістка відповідачу вручена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 309 ЦПК України передбачає вичерпний перелік підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення .

Мотивами зміни рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02.12.2015 року на думку колегії суддів є:

- неправильне застосування норм процесуального права при вирішенні питання про стягнення судових витрат.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована в с. Бохоники, Вінницького району Вінницької області (Діл. НОМЕР_3,3 а.с. 6 т. 2).

Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно /витяг № 2838749 від 24.04.2013 року.

З акту комісії Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 06.11.2013 року вбачається, що частину належної позивачу земельної ділянки обгороджено бетонними плитами в кількості 25 штук, що встановлені на камінний фундамент.

У судовому засіданні апелянт визнав, що спірний паркан з бетонних плит збудований ним.

З кадастрового плану земельної ділянки вбачається, що ділянка НОМЕР_2 - землі у власності ОСОБА_5, ОСОБА_6 земельна ділянка загальною площею 0, 1957 га; ділянка НОМЕР_3 - землі у власності ОСОБА_4- самовільно зайнята земельна ділянка загальною площею 0, 0576 га ОСОБА_2; ділянка НОМЕР_4 - землі у власності ОСОБА_4 площею 0, 0924 га. / т.1 а.с. 41-45, 58/

У судовому засіданні апелянт пояснив, що державного акту на земельну ділянку площею 0,1957 га він немає. Відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність чи надання у користування суду надано не було.

Заочним рішенням Вінницького районного суду від 26.12.2012 року задоволено позов прокурора Вінницького району Вінницької області в інтересах Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, з участю третьої особи Головного управління Держкомзему у Вінницькій області до ОСОБА_2 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки. Серед решти задоволених вимог суд зобов'язав відповідача знести бетонний паркан, металевий вагончик та привести земельну ділянку у придатний для використання стан за власний рахунок. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що дане рішення не було виконанане, оскільки відповідна заява до державної виконавчої служби позивачем подана не була./ а.с. 161-164 т.1/

Задовольняючи позов ОСОБА_4 районний суд виходив з того, що в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження той факт, що відповідачем ОСОБА_5 та ОСОБА_2 чиняться перешкоди позивачу в користуванні земельною ділянкою шляхом самочинно встановленого паркану та фундаменту, а тому суд вірно дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на положення ст.ст. 152, 212, 391 ЗК України, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині порушення судом норм процесуального права відхиляє з огляду на наступне.

Після скасування заочного рішення, при новому розгляді справи, ОСОБА_2 13.03.2015 року була подана заява про залучення його до участі в даній справі в якості третьої особи, яка ухвалою суду від 10.09.2015 року була задоволена. / а.с.151, 217 т.1/

19.10.2015 року представником позивача було подано клопотання про залучення ОСОБА_2.( у зв'язку з заявленими до нього вимогами) до участі в справі в якості співвідповідача, яке ухвалою суду від 02.11.2015 року було задоволено. / т.1 а.с.242, 246/

Згідно ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що при залученні ОСОБА_2 до участі в справі в якості співвідповідача норми п.1 ст. 33 ЦПК України судом першої інстанції порушено не було.

Як вбачається з журналу судового засідання від 02.11.2015 року після проголошення ухвали про залучення співвідповідача, судом була оголошена перерва для належного його повідомлення про наступний час та дату розгляду справи та направлення копії ухвали. / т.1 а.с.247, т2. а.с.1/

Наявні в матеріалах справи рекомендоване поштове повідомлення та заява ОСОБА_2 від 11.11.2015 року про перенесення розгляду справи спростовують твердження апелянта про неналежне його повідомлення про дату розгляду справи та залучення його в якості співвідповідача. / т. 2 а.с.4, 5/

Про належне повідомлення ОСОБА_2 і про наступне судове засідання, яке відбулось 02.12.2015 року свідчить розписка по справі та телефонограма./ т.2 а.с.8, 8а/

Отже, будучи двічі належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, подаючи до суду інші заяви, апелянт мав можливість у відповідності до вимог п.2 ст. 33 ЦПК України подати до суду клопотання про розгляд справи спочатку, оскільки у відповідності до зазначених норм лише за клопотанням залученого відповідача суд розглядає справу спочатку.

Оскільки ОСОБА_2 не було подано такого клопотання, його твердження про порушення судом першої інстанції його процесуальних прав і обов'язків є безпідставним та таким, що суперечить матеріалам справи.

У колегії суддів немає підстав вважати, що справу було розглянуто неповноважним судом, оскільки норми ст. 21 ЦПК України, на яку посилається апелянт не містять такої заборони, підстави для самовідводу (відводу), як недопустимість повторної участі судді в розгляді справи, який вже розглядав іншу справу з участю одного із сторін, що приймає участь у даній справі.

Завданням апеляційного провадження є перегляд за апеляційною скаргою справи і судового рішення на предмет правильності встановлення судом першої інстанції обставин у справі та застосування норм права.

Згідно п. 2 ст.303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Документи, які надають апелянту право на пільги щодо сплати судового збору не були ним подані до суду з тих підстав, що він не приймав участі у розгляді справи, оскільки знаходився на лікуванні( докази у справі відсутні).

Відповідно до п.9 ст.5 Закону України « Про судовий збір» ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, так як є інвалідом II групи. / а.с 67 т.2/

Таким чином, при стягненні судового збору з ОСОБА_2 суд першої інстанції неповно з»ясував обставини, що мали значення для справи та допустив порушення норм ст.88 ЦПК України та ст.5 Закону України « Про судовий збір».

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в належній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, однак неправильно застосував норми процесуального права при вирішенні питання про розподіл судового збору, що стало підставою для зміни рішення в цій частині, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02.12.2015 року в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_2 змінити.

Рішення суду в цій частині викласти в наступній редакції:

Судові витрати, понесені ОСОБА_4 при сплаті судового збору в сумі 121 грн 80 коп ( ? частина від сплаченої 15.01.2014 року суми в розмірі 243 грн 60 к.) компенсувати за рахунок держави.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Голота Л.О.

Судді: Іващук В.А.

Нікушин В.П.

/підписи/

Згідно з оригіналом: