У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І.,Мостової Г.І., Парінової І.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до комунального закладу «Біловодська центральна районна лікарня», треті особи: ОСОБА_7, Біловодська районна державна адміністрація Луганської області, управління Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 15 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року у справі за її позовом до комунального закладу «Біловодська центральна районна лікарня», треті особи: ОСОБА_7, Біловодська районна державна адміністрація Луганської області, управління Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Вказаним рішенням їй було відмовлено у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Однією з підстав відмови у задоволенні позову було те, що до ОСОБА_6 обґрунтовано застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, яке відбулося із дотриманням встановленого трудовим законодавством порядку, оскільки нею було допущено невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором, зокрема, на виконання наказу головного лікаря КЗ «Біловодська центральна районна лікарня» від 09 грудня 2013 року № 158 «Про проведення інвентаризації бібліотечного фонду» було здійснено перевірку факту вивезення ОСОБА_6 товарно-матеріальних цінностей підприємства та складено акт про систематичне порушення посадових обов'язків головного бухгалтера та правил внутрішнього трудового розпорядку.

Після ухвалення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути їй відомі під час розгляду справи, а саме те, що відносно неї на підставі заяви головного лікаря КП «Біловодська центральна районна лікарня» від 22 листопада 2013 року про розкрадання бібліотечного фонду Біловодським РВ ГУ МВС України у Луганській області проводилась перевірка, за результатами якої ознак складу кримінального чи адміністративного правопорушення не встановлено, тому вона звернулася із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15 липня 2015 року заяву ОСОБА_6 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року, суд апеляційної інстанції виходив із того, що вказані заявником обставини відповідно до ст. 361 ЦПК України не є нововиявленими.

Проте погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Комунального закладу «Біловодська центральна районна лікарня», треті особи: ОСОБА_7, Біловодська районна державна адміністрація Луганської області, управління Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Однією з підстав відмови у задоволенні позову було те, що до ОСОБА_6 обґрунтовано застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, яке відбулося із дотриманням встановленого трудовим законодавством порядку, оскільки нею було допущено невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором, зокрема, на виконання наказу головного лікаря КЗ «Біловодська центральна районна лікарня» від 09 грудня 2013 року № 158 «Про проведення інвентаризації бібліотечного фонду» було здійснено перевірку факту вивезення ОСОБА_6 товарно-матеріальних цінностей підприємства та складено акт про систематичне порушення посадових обов'язків головного бухгалтера та правил внутрішнього трудового розпорядку.

Листом Біловодського РВ ГУ МВС України у Луганській області від 05 березня 2015 року було повідомлено ОСОБА_6 про те, що за зверненням головного лікаря КЗ «Біловодська центральна районна лікарня» ОСОБА_7 від 22 листопада 2013 року про розкрадання бібліотечного фонду проведено перевірку, по результатам якої ознак складу кримінального чи адміністративного правопорушення не встановлено.

Як вбачається із заяви ОСОБА_6 про перегляд рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, саме ці обставини вона вважає нововиявленими.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявленими ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції, у порушення зазначених вимог закону, розглядаючи вказану заяву ОСОБА_6 про перегляд рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами помилково зазначив про те, що ОСОБА_6 вважає нововиявленою обставиною неправдиві показання свідків, які враховані судом при ухваленні рішення та які вказували, що причиною її звільнення була нестача книжкового фонду, у зв'язку з чим судом апеляційної інстанції не було надано вказаним обставинам правової оцінки та не з'ясовано чи є обставини, зазначені ОСОБА_6 нововиявленими в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Враховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам статті 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 15 липня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук І.К. Парінова