Справа № 466/1414/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого -судді Невойта П.С.

при секретарі с/з Химук В.І.

за участю представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, -

у с т а н о в и в:

09.02.2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_5, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 21.06.2001 року, Шевченківським відділом реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції у м.Львові, актовий запис №210.

В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що 21.06.2001 р. вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, який був укладений у Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції у м.Львові. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син ОСОБА_6. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними почати виникати непорозуміння, конфлікти та сварки під час яких відповідач наносив їй тілесні ушкодження. Одно разу це навіть призвело до спричинення їй тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу мозку, забою лобної ділянки, що підтверджується випискою №1414 з медичної карти. Це послужило причиною того, що позивачка втратила почуття любові та поваги. На даний час вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В зв'язку з цим вона звернулася до суду.

У судове засіданні позивачка ОСОБА_4, не з'явилась довіривши представлення своїх інтересів ОСОБА_2, яка діє на підставі договору №32 про надання правових послуг адвоката від 22.02.2016 р. та ордеру серії НОМЕР_1 від 22.02.2016 року, яка будучи в суді повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився довіривши представлення своїх інтересів представнику ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 31.03.2016 р. та свідоцтва про право на зайнятість адвокатською діяльністю №559 від 31.05.1996 року, який будучи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Окрім цього відповідачем на адресу суду були подані письмові заперечення в яких він зазначив, що із дружиною вони спільно проживають із 2000 року у квартирі в якій проживала її баба по батькові, ініціатором одруження була дружина і 21.06.2001 р. вони зареєстрували шлюб. Сім'я постійно була на його утриманні та дружина практично не займалась вихованням та доглядом за дитиною, що призвело до конфліктів, він пропонував дружині або змінити своє ставлення як до істини так і до сім"ї або розійтись, однак бажаної реакції він не отримав та практично сам займався вихованням сина. Відповідач самостійно старався стримувати негаразди і по можливості уникати суперечок для спокою у сім"ї, заради дитини та дружини. В листопаді 2011 р. позивач пішла працювати у травні у неї зав'язався бурхливий роман із співробітником про який він дізнався випадково у жовтні, коли на телефон дружини прийшло смс повідомлення. З його сторони було прохання негайного звільнення із роботи. Але навіть після звільнення конфлікти в їх родині продовжувались. З грудня 2014 р. дружина просидівши два роки дома знову пішла на роботу, на цей раз за фахом - кухарем та починаючи із лютого 2015 р. вона знову почала пропадати і в них знову загострились відносини. Незважаючи на складність їх стосунків, вважає найкращим у даних обставинах є примирення батьків в інтересах дитини.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши представленні по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів.

У відповідності до ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21.06.2001 року, який був зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції у м.Львові, актовий запис № 210. Від шлюбу у них є син: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на час розгляд справи проживає з мамою - позивачем у справі. Протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітнього сина, що має істотне значення.

Окрім цього, як вбачається з копії ухвали слідчого судді Пустомитівського району Львівської області від 25.02.2016 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 115, ч.3 ст. 15 - п.1 ч.2 ст. 115 КК України відносно осіб, які є близькими родичами позивача.

З огляду на вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 21.06.2001 року, Шевченківським відділом реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції у м.Львові, актовий запис №210.

Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя П. С. Невойт