Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на спадкове майно, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_6, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на спадкове майно, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з жилого будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1, але позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на жилий будинок АДРЕСА_1 та державної реєстрації права власності спадкодавця ОСОБА_7 на спірний жилий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на жилий будинок літ. А з прибудовами а та а1, верандою а2 та господарськими спорудами - сараєм, гаражом Б, сараями В та Г, воротами 1-4 (загальна площа 108,7 кв. м, житлова-63,2 кв. м), які розташовані по АДРЕСА_1.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОКП «Донецьктеплокомуненерго» просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7) є дочкою ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

30 травня 2013 року позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Згідно довідки Філії № 813 від 17 квітня 2013 року ОСОБА_4 зареєстрована адресою: АДРЕСА_2, де також була зареєстрована з 25 січня 1989 року по 10 січня 2013 року померла ОСОБА_7

Згідно договору про право забудови від 11 вересня 1954 року ОСОБА_8 отримав земельну ділянку площею 800 кв. м в користування для забудови житлового будинку в АДРЕСА_3 для забудови жилого будинку на три кімнати житловою площею 34,1 кв. м.

Як вбачається з технічного паспорту від 23 травня 2014 року житлова площа будинку складає 63,2 кв. м; загальна - 108,7 кв. м; інші документи, які б під підтверджували чи спростовували, що даний будинок побудований саме в 1954 року, коли надавався дозвіл на забудову - відсутні.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 грудня 2002 року в частині визнання права власності в порядку спадкування за ОСОБА_7 на жилий будинок АДРЕСА_1, провадження закрито та роз'яснено позивачці, що дане свідоцтво вона вправі отримати в нотаріальній конторі за місцем подачі відповідних заяв про прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що на момент смерті спадкодавцеві ОСОБА_7 будинок по АДРЕСА_1, житловою площею 63,2 кв. м та загальною 108,7 кв. м ні за ким не зареєстровано, а тому, не може входити до спадкового майна спадкодавця.

Крім того, позовні вимоги заявлені позивачем передчасно, оскільки будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано у встановленому законом порядку як об'єкт нерухомого майна.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук