Справа № 521/658/16-ц
Провадження №2/521/2078/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Лукьяновій В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 05.12.2013 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Станом на теперішній час проживання однією сім'єю між сторонами фактично припинено, подальше сумісне життя з відповідачем неможливе. Як причину розпаду сім'ї позивач вказує на той факт, що у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу.

Відповідач приймав участь у судовому засіданні, не заперечував проти розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.12.2013 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №2400, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1.

В період шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, сторонам було надано строк для примирення. Однак, після завершення строку для примирення встановлено, що сімейні відносини припинені остаточно. Подальше сімейне життя чоловіка і дружини, і збереження сім'ї стали неможливими, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Крім того, позивач категорично наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вирішила після розірвання шлюбу повернути собі дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 130, 174, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 05.12.2013 року Відділом державної РАЦС у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2400 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1), між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Прізвище позивач повернути на дошлюбне - «ОСОБА_1».

Стягнути з відповідача витрати при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС у сумі 17 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий