Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1054/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

20.04.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Белінської І.М., Франко В.А.

при секретареві: Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 березня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

10 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за його позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про визнання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження дитини щодо розподілу судових витрат за проведення судово-генетичної експертизи у сумі 5884,8 грн.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 березня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду як такої, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення у справі суд першої інстанції виходив із того, що позивач взяв на себе особисто витрати за проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, призначеної у справі, у звязку з чим сплачені позивачем кошти за проведення судової експертизи відшкодуванню не підлягають.

Проте, з даним висновком суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження дитини призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу. Витрати, повязані з проведенням судової експертизи, покладено на ОСОБА_2 (а.с.56).

18 лютого 2016 року позивач надав до суду першої інстанції клопотання про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів у розмірі 5884,80 грн., сплачені ним за проведення судової експертизи, що підтверджується квитанцією від 21 січня 2016 року №0..4 (а.с.76-77).

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження дитини задоволено. Вирішено питання щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.92-94). Питання щодо відшкодування витрат, повязаних з проведенням судової експертизи, при ухваленні рішення судом першої інстанції вирішено не було. Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 березня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат за проведення судово-генетичної експертизи у сумі 5884,8 грн. відмовлено.

Відповідно до ч.2 ст.86 ЦПК України кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи. Якщо клопотання про проведення експертизи заявлено обома сторонами витрати на її оплату несуть обидві сторони порівну. У разі неоплати судової експертизи у встановлений судом строк суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи.

Пунктом 45 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що витрати, повязані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобовязати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі. Після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 88 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Так, позивачем у справі було заявлено клопотання про проведення судової експертизи, яке ухвалою суду задоволено, а витрати, пов'язані з її проведенням, покладені на заявника. Квитанцією від 21 січня 2016 року №0..4 підтверджується оплата вартості судової експертизи у розмірі 5884 грн.80 коп., які підлягають розподілу між сторонами при ухваленні судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції не врахував відповідних норм чинного законодавства та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення.

При цьому слід зазначити, що відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беріть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки вказана норма передбачає ухвалення додаткового рішення судом, який ухвалив рішення щодо позовних вимог, суд апеляційної інстанції позбавлений повноважень щодо ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Враховуючи наведене ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.307, 312-315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 березня 2016 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про визнання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження дитини, повернути до суду першої інстанції для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.І.Чельник

Судді: І.М.Белінська

ОСОБА_5