Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2016 Справа №607/12551/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого В.М. Братасюка

за участю секретаря О.І. Чичкевич

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк», Національного банку України, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, третя особа Перший відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

В Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває провадження №607/12551/15-ц за цивільним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк», Національного банку України, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, третя особа Перший відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 15.06.2013р. за №1295 про звернення стягнення на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 61101:00000:01:010:0061, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Приміська, 53, таким, що не підлягає виконанню.

Провадження №607/12551/15-ц розглядалося судом, як наслідок усно проголошеної в судовому засіданні 16.07.2015 року ухвали (арк. справи 107), про розєднання вимог у провадженні 607/20185/14-ц.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у першому відділі ДВС Тернопільського МУЮ перебуває виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого напису. На переконання позивача даний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом ОСОБА_5 неправомірно і він не підлягає виконанню з тих підстав, що письмової вимоги про усунення порушень від нотаріуса та/або кредитора (банка) позивач іпотекодвець, який є відмінним від боржника не отримував (що передбачено законом України «Про іпотеку», п.282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Крім того, ОСОБА_6 не надано документів, які підтверджують його право на звернення стягнення на майно позивача, а саме не надано нотаріально посвідченої угоди щодо переходу права вимоги за іпотечним договором №7270. Таким чином, нотаріусом не перевірено безспірності вимог стягувача, оскільки про заміну іпотекодержателя та зазначену у виконавчому написі заборгованість позивач не повідомлявся. Також, відсутні відомості про відступлення права вимоги та внесення змін до іпотечного договору у відповідному реєстрі обтяжень нерухомого майна. Також, на думку позивача, виконавчий напис вчинений після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги, що є порушенням статті 88 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, позивач вказує на те, що судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду від 26.11.2009р. стягнуто з основного боржника ОСОБА_7 на користь первинного кредитора та іпотекодержателя ТзОВ «Український промисловий банк» заборгованість у повному обсязі за тим же кредитним договором, в забезпечення якого був укладений іпотечний договір, а відтак вказана у виконавчому написі сума заборгованості не відповідає дійсності.

В судовому засіданні представники позивача підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та наданих суду усних поясненнях.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, подала суду письмове заперечення, згідно якого вона вчиняючи виконавчий напис дотрималась усіх норм чинного законодавства, які регулюють дані відносини, просить у задоволенні позову відмовити, справу розглянути без її участі.

Представники відповідачів ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк», Національного банку України в судове засідання не зявилися, на попередніх судових засіданнях проти задоволення позову заперечували за безпідставністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» та третьої особи Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі виходячи з наступного.

Суд розглядає спір керуючись принципом диспозитивності судового розгляду (ч.1 ст. 11 ЦПК України) в межах заявлених сторонами вимог та на підставі поданих ними доказів.

25 вересня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір №393-009/ФКВ-08, згідно якого банк надав позичальнику суму кредиту в розмірі 49000,00 доларів США, з умовою повернення кредиту до 15 квітня 2016 року та сплатою 13,8% річних за користування кредитом.

Згідно п. 3.1. кредитного договору, виконання позичальником зобовязань за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених договором) забезпечується іпотекою земельної ділянки (кадастровий №010100061) загальною площею 0,10 га, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Приміська, 53 та належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 26.06.2007р., порукою фізичної особи ОСОБА_2.

Відповідно до п. 7.11. кредитного договору, всі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у разі якщо вони здійснені в письмовій формі за підписом уповноваженого представника банку та надіслані рекомендованим листом, курєром, телеграфом, або вручені особисто за адресами, зазначеними в цьому договорі.

ОСОБА_6 свої зобовязання щодо видачі кредиту виконані, що підтверджується заявою на видачу готівки №25 від 25.09.2008р. та підписом позичальника ОСОБА_7.

25 вересня 2008 року також було укладено іпотечний договір між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_2, посвідчений 25.09.2008р. приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за №7220, згідно якого останній укладений в забезпечення вимог банку (іпотекодержателя) за кредитним договором №393-009/ФКВ-08 від 25.09.2008р. укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_7. Іпотекою за цим договором також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування штрафних санкцій, передбачених цим договором; витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобовязання чи умов цього договору. Предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Приміська, 53, яка належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №200562 виданого 26.06.2007р. Тернопільським міським управлінням земельних ресурсів, кадастровий номер 61101:00000:01:010:0061.

Згідно п. 2.1.4. іпотечного договору, іпотекодержатель має право у випадку невиконання основного зобовязання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Також п. 2.1.6. іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель має право у випадку порушення іпотекодавцем обовязків за цим та/або позичальником за кредитним договором вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 4.1. іпотечного договору, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки, зокрема, у випадку якщо на момент настання строку виконання основного зобовязання за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (чергового платежу по кредиту) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені кредитним договором строки.

Згідно п. 4.2. іпотечного договору, у випадку порушення іпотекодавцем обовязків за цим та/або позичальником кредитним договором іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю (та позичальнику) письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 4.3. іпотечного договору визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі виконавчого напису нотаріуса.

30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТзОВ «Український промисловий банк» і Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстр №2258.

Згідно п. 4 даного договору, ОСОБА_9 передає (відступає) ОСОБА_6 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого ОСОБА_11 замінює ОСОБА_9 як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях. Внаслідок передачі ОСОБА_9 ОСОБА_6 прав вимоги до боржників, ОСОБА_6 переходить (відступається) право вимагати (замість ОСОБА_9) від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Рекомендованим листом від 09.07.2010р. ліквідатор ТзОВ «Укрпромбанк» та голова ради директорів АТ «Дельта Банк» повідомили позичальника ОСОБА_7 про заміну кредитора у зобовязанні.

Актом приймання-передачі від 28.09.2010р. ТзОВ «Укрпромбанк» передало, а ПАТ «Дельта Банк» прийняло кредитну справу на 186 аркушах, до складу якої, зокрема, увійшли кредитний договір №393-009/ФКВ-08 від 25.09.2008р. із додатковим договором від 26.06.2009р.; іпотечний договір від 25.09.2008р. із витягом про реєстрацію у державному реєстрі іпотек від 25.09.2008р.

Рекомендованими листами від 11.04.2013р. за №31.4-08/4655/13 і №31.4-08/4659/13 ПАТ «Дельта Банк» звернулось до позичальника ОСОБА_7 та іпотекодавця (позивача) ОСОБА_2 із вимогою про усунення порушення, а саме станом на 06.03.2013р. наявна прострочена (поточна) заборгованість в розмірі 67207,51 доларів США і 14773,90 грн., та попередженням, що у разі незадоволення цієї претензії банк буде вимушений захищати свої майнові права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або зверненням до суду.

05.06.2013р. до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 надійшла заява ПАТ «Дельта Банк» №31.4-08/5557/13 від 18.05.2013р. на вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 61101:00000:01:010:0061, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Приміська, 53, яка належить іпотекодавцю ОСОБА_2, з метою погашення заборгованості позичальника ОСОБА_7 за кредитним договором №393-009/ФКВ-08 від 25.09.2008р., яка станом на 16.05.2010р. становить 47919,45 доларів США заборгованості за кредитом, 19288,06 доларів США заборгованості за відсотками та 14773,90 грн. заборгованості за комісією.

До цієї заяви банком було додано наступні документи: розрахунок суми заборгованості; іпотечний договір від 25.09.2008р.; копія кредитного договору №393-009/ФКВ-08 від 25.09.2008р.; копія заяви на видачу готівки №25 від 25.09.2008р.; копія договору про передачу активів та кредитних зобовязань ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 від 30.06.2010р.; копія акту приймання-передачі кредитних справ ОСОБА_7; копія повідомлення позичальнику про порушення основного зобовязання; копія реєстру поштового відправлення від 12.04.2013р.; копія паспорта та податкового номера ОСОБА_7; копія повідомлення іпотекодавцю про порушення основного зобовязання; копія повідомлення про вручення поштового відправлення; копія паспорта та податкового номера ОСОБА_2; нотаріально засвідчену заяву іпотекодавця про те, що предмет іпотеки не є обєктом спільної власності та належить йому на праві особистої приватної власності та інші документи.

05 червня 2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис за реєстр. №1295 на іпотечному договорі від 25.09.2008р., яким звернуто стягнення на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 61101:00000:01:010:0061, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Приміська, 53, яка належить іпотекодавцю ОСОБА_2, з метою погашення заборгованості позичальника ОСОБА_7 за кредитним договором №393-009/ФКВ-08 від 25.09.2008р., яка станом на 16.05.2010р. становить 47919,45 доларів США заборгованості за кредитом, 19288,06 доларів США заборгованості за відсотками та 14773,90 грн. заборгованості за комісією, а всього в еквіваленті 551963,53 грн. і 2500,00 грн. сплачених стягувачем за вчинення виконавчого напису.

29.07.2013р. державним виконавцем першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ відкрито виконавче провадження №38895417 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

Окрім того, судом встановлено, що 23.11.2009р. до Тернопільського міськрайонного суду надійшла заява Тернопільської філії ТзОВ «Український промисловий банк» №5040 від 20.11.2009р. на видачу судового наказу. У даній заяві банк вказував, що на день подання заяви заборгованість ОСОБА_7 за кредитним договором №393-009/ФКВ-08 від 25.09.2008р. складає 43594,95 доларів США, з яких 4324,50 доларів США прострочений кредит, 3071,80 доларів США прострочені відсотки, 1927,03 грн. комісія.

26.11.2009р. Тернопільським міськрайонним судом видано судовий наказ по справі №2-н-1151/09, яким стягнуто з ОСОБА_7 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» 59096,44 грн. заборгованості по оплаті кредиту згідно кредитного договору №393-009/ФКВ-08 від 25.09.2008р. та судові витрати.

Аналізом заяви та судового наказу судом встановлено, що даний судовий наказ виданий з метою стягнення лише 4324,50 доларів США простроченого кредиту і 3071,80 доларів США прострочених відсотків, а всього в еквіваленті до національної валюти 59096,44 грн. Тіло кредиту за даним судовим наказом не стягувалось.

Також слід зазначити, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 26.11.2010р. за заявою ПАТ «Дельта Банк» замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні з виконання вищевказаного судового наказу.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р. передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України (п.1.2.). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (п.2.3.). Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п.3.1.). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п.3.2.). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п.3.4.). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п.3.5.).

Згідно п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами (грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Як вбачається із наданих суду приватним нотаріусом ОСОБА_5 документів, які подавались стягувачем (ПАТ «Дельта Банк») для вчинення виконавчого напису, нотаріус вчинила виконавчий напис у повній відповідності до вищевказаних норм чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини.

Разом із заявою нотаріусу були надані оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору від 25.09.2008р. та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання, а саме: розрахунок суми заборгованості; копія кредитного договору №393-009/ФКВ-08 від 25.09.2008р.; копія заяви на видачу готівки №25 від 25.09.2008р.; копія нотаріально посвідченого договору про передачу активів та кредитних зобовязань ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 від 30.06.2010р.; копія акту приймання-передачі кредитної справи; копія повідомлення позичальнику про порушення основного зобовязання; копія реєстру поштового відправлення від 12.04.2013р.; копія паспорта та податкового номера ОСОБА_7; копія повідомлення іпотекодавцю про порушення основного зобовязання; копія повідомлення про вручення поштового відправлення; копія паспорта та податкового номера ОСОБА_2; нотаріально засвідчена заява іпотекодавця про те, що предмет іпотеки не є обєктом спільної власності та належить йому на праві особистої приватної власності.

Не беруться до уваги твердження позивача про те, що виконавчий напис вчинено з порушенням трирічного строку з дня виникнення права вимоги, встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат», у звязку із наступним.

У виконавчому написі зазначено строк, за який провадиться стягнення: з 01липня 2010 року по 16 травня 2013р., тобто з моменту отримання права вимоги після укладення договору про передачу активів та кредитних зобовязань і до звернення банку до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, що відповідає вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат». Тут же слід зазначити, що згідно п. 1.3 кредитного договору та 1.1. іпотечного договору, дата повернення кредиту 15.04.2016р.

Судом також відхиляються аргументи позивача щодо того, що нотаріус не перевірив законності заміни кредитора у зобовязанні.

Так, згідно ч.1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 статті 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір про передачу активів та кредитних зобовязань від 30.06.2010р. укладений в письмовій формі та нотаріально посвідчений, тобто відповідає тій же формі, в якій був укладений іпотечний договір.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ч. 3 статті 215 ЦК України визначено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За правилами ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі котре набрало законної сили, не потребують доказування.

28.09.2015 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/16046/13-ц, котре набрало законної сили, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», в особі ліквідатора ОСОБА_12, ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк», Національного банку України, треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, перший відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції : про визнання недійсним Додатку № 2 до Договору про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк», від 30 червня 2010 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» і Національним ОСОБА_6 України, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за №2258, в частині стягнення за іпотечним договором, укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «Укрпромбанк» за №7270 від 25.09.2008 року відмовлено.

З оглянутих в судовому засіданні матеріалів справи №607/16046/13-ц та тексту рішення вбачається, що питання безспірності стягуваної суми та дотримання строків позовної давності досліджувалися судом, й жодних порушень зі сторони стягувача та нотаріуса судом встановлено не було.

Посилання позивача, що у Додатку № 2 до Договору про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк», від 30 червня 2010 року, в графі назва боржника знаначено «Максимяк Володимир Іванович» замість ОСОБА_13, суд до уваги не приймає, оскільки в даному документі наявне посилання на реєстровий номер договору іпотеки (№7270 від 25.09.2008 року ) та предмет іпотеки, котрі збігаються з реєстровим номером, датою та предметом іпотеки, укладеним з позивачем ОСОБА_13

Договір про передачу активів та кредитних зобовязань від 30.06.2010р. та/чи акт прийому передачі кредитної справи позивачем не оспорювались, недійсними судом не визнавались, на момент вчинення виконавчого напису і на даний час є чинними. А тому, підстав не взяти до уваги даний договір, нотаріус не мала.

Також слід зазначити, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 26.11.2010р. про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з виконання судового наказу від 26.11.2009р. не оскаржувалась, є чинною і виконання відбувається на користь нового стягувача ПАТ «Дельта Банк».

Щодо посилань позивача на те, що кредитор (на той час ТзОВ «Український промисловий банк») вже стягнув усю заборгованість за кредитним договором, скориставшись правом на звернення в суд за видачею судового наказу, суд зазначає наступне. Судовий наказ Тернопільського міськрайонного суду від 26.11.2009р. по справі №2-н-1151/09 виданий з метою стягнення лише 4324,50 доларів США простроченого кредиту і 3071,80 доларів США прострочених відсотків за кредитним договором №393-009/ФКВ-08 від 25.09.2008р, а всього в еквіваленті до національної валюти 59096,44 грн. Тіло кредиту за даним судовим наказом не стягувалось. ОСОБА_6 не обмежений в праві захищати свої законні права та інтереси в судовому та позасудовому порядку (в кількості звернень до суду, нотаріуса) в разі порушень позичальником та/чи іпотекодавцем своїх договірних зобовязань та наявності законних для цього підстав.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Вчинення виконавчого напису стало правовим наслідком встановленим договором (пункти 4.1., 4.3. іпотечного договору) і законом (стаття 33 Закону України «Про іпотеку») порушення іпотекодавцем (позивачем) зобовязань за умовами іпотечного договору.

Позивачем у даній справі не доведено належними та допустимими доказами факт порушення Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вимог чинного законодавства при вчиненні виконавчого напису.

Так як рішення ухвалено не на користь позивача, відповідно до статті 88 ЦПК України, судові витрати із відповідачів не стягуються.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60-62, 88, 209, 212-215, 223, 294 Цивільно-процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк», Національного банку України, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, третя особа Перший відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису від 05.06.2013року, посвідченого в реєстрі за №1295, таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_14