Ухвала іменем україни
01 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Буринського районного суду Сумської області від 27 січня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Сумської області від 02 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, вимоги якого уточнив в ході розгляду справи, просив визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті його батька ОСОБА_4

Мотивував вимоги тим, що після смерті батька позивача - ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з житлового будинку. На день смерті з ним проживала його дружина, мати позивача - ОСОБА_5, окрім якої спадкоємцями був він сам та його сестра ОСОБА_3 При спілкуванні з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було досягнуто домовленості, що спадщина буде оформлюватися тільки після смерті матері позивача. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача - ОСОБА_5, після смерті якої останній звернувся до нотаріальної контори де дізнався, що його сестра ОСОБА_3, вже отримала свідоцтво про право на спадщину, в тому числі і на будинок після смерті батька. Зазначає, що відповідач приховала від нотаріуса існування інших спадкоємців першої черги. Нотаріус в свою чергу належним чином не перевірив коло спадкоємців, не повідомив ОСОБА_2 про заведення спадкової справи та не роз'яснив йому право подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, у період після смерті батька, позивач доглядав за своєю хворою дружиною, виконував всю роботу по господарству, тому не мав часу займатися оформленням спадщини, що на його думку і є поважними причинами пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 27 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 02 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Дослідивши подані заявником матеріали вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки наведені ОСОБА_2 поважні причини пропуску строку не свідчать про існування непереборних труднощів і відсутність фізичної можливості для його особистого звернення з метою подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у передбачений законом строк, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Висновки судів узгоджуються з роз'ясненнями викладеними у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи місцевим та апеляційним судами не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Буринського районного суду Сумської області від 27 січня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Сумської області від 02 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова