пр.№ 2/464/60/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2016-31.03.2016 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Борейка С. В.

при секретарі судового засідання Гевко О.-В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 03 вересня 2011 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 03.09.2011 зроблено відповідний актовий запис за № 2296.

В обґрунтування позову покликається на те, що у 2011 році сторони уклали шлюб. За час спільного проживання важливим питанням було народження дітей, однак цього не сталось. Після укладення шлюбу з'ясувалось, що відповідачка має проблеми із станом здоров'я щодо здатності народжувати дітей, у зв'язку із чим почали разом звертатись за допомогою до лікарів. Під час таких обстежень з'ясувалось, що ОСОБА_3 ще до одруження мала проблеми із здоров'ям щодо такої здатності, через що часто відвідувала із мамою лікарів з цього питання, однак не повідомила про це позивача на час укладення шлюбу, тобто приховала від останнього такий факт. Враховуючи, що відповідач знала про неможливість народження дітей до шлюбу, однак приховала це; під час спільного подружнього життя всіляко ухилялась від лікування та обстеження з цього приводу, а відтак наявність такої хвороби, яка є важкою, та приховування такої важливої інформації до укладення шлюбу є цією підставою у розмінні п.3 ч.1 ст.41 СК України (приховування відповідачем своєї тяжкої хвороби) для визнання шлюбу недійсним. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просять такий задовольнити.

У судовому засіданні відповідач та її представник заперечили проти позову повністю. Просять у такому відмовити за безпідставністю та недоведеністю.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного, з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України.

Згідно із ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними і допустимими, як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхилюючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.41 СК України шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків.

Згідно із роз'ясненнями, що містяться у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.07р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та змісту п.3 ч.1 ст.41 СК України визначні цією статтею підстави для визнання шлюбу недійсним, а саме наявність у особи тяжкої хвороби або хвороби, небезпечної для другого з подружжя і ( або) їх нащадків, повинна існувати станом на час укладення сторонами оспорюваного шлюбу.

Судом встановлено, що 03 вересня 2011 року сторони уклали шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданого 03 вересня 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про що в книзі реєстрації шлюбів 03.09.2011 зроблено відповідний актовий запис за №2296, однак міцної сім'ї не створили та не підтримують шлюбних відносин.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 проходила обстеження у гінекології комунальної третьої міської клінічної лікарні Міський центр планування сім'ї та репродуктивного здоров'я м.Львова, що підтверджено зокрема протоколом скринінгового ультразвукового обстеження у гінекології, дата обстеження 29.10.2007 /а.с.36, 37/. Тобто судом встановлено, що відповідач до укладення шлюбу зверталась за медичною допомогою із спірного питання, тобто такій було відомо про свій стан здоров'я на час укладення шлюбу, однак приховала це від позивача на момент укладення шлюбу.

Разом із тим, з питання неможливості зачаття дитини відповідач неодноразово проходила обстеження і лікування за час шлюбу, проте це не дало результату для зачаття дитини /а.с.38-40/.

Попри те, відповідно до висновку експерта №400/15, проведеного у ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» (експертиза розпочата 18.12.2016, експертиза закінчено 24.02.2016) встановлено, що з 2007 року у ОСОБА_3 виявлено паталогічні ознаки гормонального дисбалансу, який у більшості випадків є причиною порушення репродуктивної функції, що обумовлює нездатність до зачаття, вагітності та народження дітей. Разом із тим, ОСОБА_3 не з'явилась до експертної установи для визначення стану її репродуктивної функції для надання відповіді на запитання щодо «фізіологічної здатності до зачаття, вагітності та народження дітей». Попри те, остання була зобов'язана з'явитись відповідно до ухвали суд від 06.10.2015, у якій було роз'яснено наслідки ухилення від участі в експертизі у відповідності до ст.146 ЦПК України, а відтак таке ухилення дає підстави для суду про визнання, не встановленого експертним дослідженням, факту фізіологічної нездатності до зачаття, вагітності та народження дітей ОСОБА_3 Попри те, листи-звернення від 21.02.2016 та 10.02.2016 відповідача щодо неможливості прибуття для проведення експертних досліджень через фінансову не неможливість, оцінюються судом критично та спрямовані на ухилення встановлення фактичних обставин справи.

Враховуючи встановлене, суд приходить переконання, що відповідач дійсно хворіє тяжкою хворобою, про яку не повідомила позивача; з даного питання перебувала на лікуванні як до укладення шлюбу так і під шлюбних відносин; дана хвороба виникла у неї до укладення шлюбу, тобто на момент укладення шлюбу 03.09.2011 ОСОБА_3 знала про наявність у неї цієї хвороби, проте не повідомила про неї ОСОБА_1

Відповідно до ст. 30 СК України нареченні зобов'язані повідомити одне одного про стан свого здоров"я.

Приховування відомостей про стан здоров'я одним з нареченних, наслідком чого може стати (стало) порушення фізичного або психічного здоров"я іншого нареченного чи їх нащадків, може бути підставою для визнання шлюбу недійсним.

Враховуючи наведене вище, суд приходить висновку, що шлюб, зареєстрований між сторонами необхідно визнати недійсним, в зв'язку з прихованням ОСОБА_3 тяжкої хвороби, а позов задовольнити повністю.

Вирішуючи розподіл судових витрат, суд виходить із такого. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з квитанцією, наявною у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору, що підлягає стягненню з відповідача.

На підставі ст.ст.30, 41 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст.10, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати недійсним шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 03 вересня 2011 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 03.09.2011 зроблено відповідний актовий запис за № 2296.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий С.В.Борейко