АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 668/9442/15-ц Головуючий в І інстанції: Гонтар Д.О. Номер провадження: 22-ц/791/358/16 Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоВейтас І.В.,
Суддів:Радченка С.В.,
Склярської І.В.,
секретар -Кутузова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 03 грудня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи тим, що 04 жовтня 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №00610783 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки. У відповідності до додаткової угоди №1 від 04.10.2013 року про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору №00610783 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 04.10.2013 року ОСОБА_5 було надано грошові кошти в сумі 6000,00 грн., шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на строк з 04.10.2013 року по 03.10.2015 року зі сплатою 32,00 % річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі. Відповідач станом на 05.08.2015 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за кредитним договором у сумі 11714,21 грн., яку позивач просив стягнути.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 03 грудня 2015 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованість в розмірі 11714,21 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 вказує, що сума нарахованої неустойки значно перевищує суму боргу за основним зобов'язанням та, посилаючись на те, що вона має двох неповнолітніх дітей та не має можливості виконувати свої зобов'язання, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнути з неї заборгованість за кредитом в сумі 4661,96 гривень, а в решті позовних вимог відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, і не заперечується відповідачем, що 4 жовтня 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №00610783 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки. У відповідності до додаткової угоди №1 від 04.10.2013 р. про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору №00610783 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 04.10.2013 року ОСОБА_5 було надано грошові кошти в сумі 6000,00 грн., шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на строк з 04.10.2013 року по 03.10.2015 року зі сплатою 32,00 % річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі.

Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору.

Згідно розрахунку позивача заборгованість ОСОБА_5 станом на 05.08.2015 року становить 11714,21 грн., та складається з: тіла кредиту у розмірі 4661,96 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 1937,36 грн., штрафу у розмірі 3200,00 грн., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту 1278,21 грн., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по відсоткам 539,18 грн., 3 % річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту) 68,04 грн. та 3 % річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплаченим відсоткам) 29,46 грн..

Колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги, щодо скасування рішення суду в частині вимог про стягнення неустойки, виходячи з наступного.

Пунктом 14 укладеної між сторонами додаткової угоди № 1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору від 04.10.2013 року, передбачено, що у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування кредитною лінією, а також інших платежів власник рахунку сплачує банку штраф за кожний факт такого порушення у розмірі 100 гривень. Сплата штрафу не звільняє власника рахунку від виконання всіх зобов'язань за договором та цією додатковою угодою, штраф сплачується щомісячно до моменту усунення такого порушення.

В пункті 34 вказаної додаткової угоди вказано, що сторони домовились, що строк позовної давності до вимог за цією Додатковою угодою (в тому числі щодо стягнення неустойки) становить 10 років.

Згідно розрахунку банку штраф нараховується з лютого 2014 року та становить 3200 гривень.

Не оспорюючи порядок нарахування та визначений позивачем розмір неустойки (штрафу), відповідач, посилаючись на наявність у неї двох малолітніх дітей, вказує, що заявлені банком суми для відповідачки є дуже великими і вона не спроможна її сплатити.

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Враховуючи, що розмір заборгованості за кредитом становить 4661 гривна, що перевищує розмір неустойки (штрафу), стягнутої судом (3200 гривень), а також те, що відповідачем не надано жодних доказів, які б мали істотне значення для зменшення розміру неустойки, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та відмови в задоволенні позову в частині стягнення неустойки.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд першої інстанції не врахував, що у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено, договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь час користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 2 вересня 2015 року за результатами розгляду справи №6-369цс15.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення 539,18 гривень суми індексу інфляції за час прострочення процентів не підлягають задоволенню, тому рішення суду в вказаній частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення, яким в задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити.

В решті позовних вимог при ухваленні судового рішення судом правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст. 307, ст. 309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 03 грудня 2015 року в частині

задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» 539,18 гривень суми індексу інфляції за час прострочення процентів скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні вказаних позовних вимог відмовити, відповідно рішення суду в частині стягнення 11714,21 гривень змінити, зменшивши стягнуту суму з 11714,21 гривень до 11175,03 гривень.

В іншій частині вказане рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: С.В.Радченко

І.В.Склярська