Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про стягнення суми боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року,

встановила:

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 8 травня 2008 року він передав

ОСОБА_5 5 000 євро, про що останній написав розписку. Зазначену суму відповідач повинен був повернути через місяць. Однак у даний термін відповідач свої зобов'язання не виконав, грошові кошти не повернув.

28 травня 2009 року дружина позивача, ОСОБА_6, за його дорученням отримала від ОСОБА_5 частину боргу - 500 євро. У відомості про отримання коштів розписалася ОСОБА_6, а не позивач через його погане самопочуття.

Ураховуючи наведене, просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 4 500 євро та судові витрати.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від

13 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики в розмірі 113 427,11 грн, що еквівалентно 4 500 євро. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, правильно застосувавши положення ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, на підставі наданих сторонами доказів, у тому числі висновкам, проведених у справі експертиз (ст. 212 ЦПК України), апеляційний суд прийшов до правильного висновку, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 8 травня 2009 року було укладено договір позики на суму 5 000 євро, який підтверджено розпискою власноручно складеною ОСОБА_5Розписка знаходиться у позивача, відповідачу не поверталась.

Установивши часткове повернення боргу, а саме 500 євро, апеляційний суд вірно вважав, що залишок боргу у розмірі 4 500 євро підлягає стягненню в судовому порядку.

Оскільки тягар доказування повернення боргу покладається на відповідача, який не довів факту повернення боргу в повному обсязі, висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Умнова

І.М.Фаловська