АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/310/16 Головуючий 1 інстанції - Чайка І.В.
Справа № 2020/6606/12 Доповідач - Кірсанова Л.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Гуцал Л.В., Трішкової І.Ю.,

за участю секретаря - Гебенщикової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, державного нотаріуса П»ятої Харківської державної нотаріальної контори Кожушної Лілії Миколаївни, третя особа - ОСОБА_6, про визнання такими, що не виникли правовідносини та невчинення нотаріальної дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2012 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати правовідносини щодо представництва за довіреністю, посвідченої державним нотаріусом П'ятої харківської державної нотаріальної контори Кожушною Л.М., виданої від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4, такими, що не виникли, та не вчиненою нотаріальну дію від 25 березня 2010 року, щодо посвідчення довіреності, зобов'язати нотаріуса виключити запис про довіреність за реєстровим № 2-193 від 25 березня 2010 року з реєстру для реєстрації нотаріальних дій та з Єдиного реєстру довіреностей, виданої від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_7

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13 вересня 2007 року між ним (як покупцем) та ОСОБА_3 (як продавцем) був укладений попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки № № 121, 122, розташованої на території Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області в садівничому товаристві «Нива». Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2011 року вищевказаний договір було визнано дійсним, та за порушення домовленості відносно нотаріального посвідчення зазначеного договору, виконання зобов'язань щодо укладення основного договору купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки, а також на підставі умов попереднього договору на його користь з ОСОБА_3 стягнуто суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 16 760 грн та штраф в розмірі 300% від суми авансу переданого за попереднім договором в розмірі З0 тис. грн. У червні 2012 року з апеляційної скарги на вказане рішення, яка була подана ОСОБА_6, йому стале відомо, що остання купила на підставі договору купівлі-продажу ту ж саму земельну ділянку, яку він придбав у ОСОБА_3 за вищевказаній попереднім договором. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від імен ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 вчиняла ОСОБА_4, яка діяла на підстав доручення, посвідченого державним нотаріусом П'ятої харківської державно нотаріальної контори Кожушною Л.М., 25 березня 2010 року за реєстровим № 2-193. Для посвідчення довіреності ОСОБА_3 надав нотаріусу паспорт який був втрачений ним ще до підписання між ним та ОСОБА_3 попереднього договору. У зв'язку із втратою паспорт ОСОБА_3 звертався до ВГІРФО Комінтернівського РВ ХМУ МВСУ Харківській області, де йому був виданий новий паспорт. Позивач вважає, що під час посвідчення довіреності на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_3 пред'явив паспорт, який не був дійсний, оскільки значився як втрачений. Тому нотаріальна дія не відбулася та правовідносини щодо представництва за довіреністю між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виникли.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 7 лютого 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_8 відмовлено в повному обсязі.( а. с. 165-168).

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на вказване рішення. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2013 року вказана апеляційна скарга залишена без задоволення, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 7 лютого 2013 року залишено без змін.

Крім того вказане рішення районного суду від 7 лютого 2013 року оскаржила 12.01.2015 року ОСОБА_1, яка не була залучена до участі у справі, але вважває свої права порушеними ( а. с. 254, т. 1). Зазначає, що земельна ділянка № НОМЕР_1, розташованая на теріторії Покотилівської селищної ради в садівничому товаристві «Нива» на праві власності належить їй з 05 листолпада 2012 року ( приватизувала її 27.11.2012, продала ОСОБА_9 13.11.2013 року) і під час прийняття судом рішення ( 7 лютого 2013 року) вона вже була її власником. На теперішній час розглядається в Харківському районному суду Харківської області справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на землю на ім»я ОСОБА_1 і договору купівлі- прожажу земельної ділянки. Просить скасувати рішення суду першої івнстанції від 07 лютого 2013 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2 в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена; рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 7 лютого 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2013 року від 18 квітня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано правовідносини щодо представництва за довіреністю, посвідченої 25 березня 2010 року державним нотаріусом П'ятої харківської державної нотаріальної контори - Кожушною Л.М. за реєстрові № 2-193, виданою від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4 такими, що і виникли, визнано нотаріальну дію не вчиненою. Зобов'язано державно нотаріуса П'ятої харківської державної нотаріальної контори - Кожушну Л.І виключити запис від 25 березня 2010 року з реєстру для реєстраї нотаріальних дій щодо посвідчення довіреності, реєстровий № 2-193 та виключити запис з Єдиного реєстру довіреностей про реєстрацію цієї довіреності, виданої від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4І.( а. с. 134-138 т.2).

Не погодившись з вказаним рішенням апеляційного суду від 26 березня 2015 року, ОСОБА_6 звернулась з касаційною скаргою, просила скасувати рішення Апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2015 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції від 07 лютого 2013 року

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 вересня 2015 року касаційна скарга ОСОБА_6 задоволена частково. Рішення Апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час розгляду вказаної апеляційної скарги апеляційним судом апелянт ОСОБА_1, її представник ОСОБА_10, позивач ОСОБА_2, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з»являлися, у зв»язку із чим розгляд справи відкладася на протязі 4-х місяців з вини вказаних осіб.

Після неодноразових повідомлень апелянт ОСОБА_1 отримала судову повідстку на 25 лютого 2016 року та отримала телеграму, про що свідчить її підпис у зворотньому повідомленні.

Також на 25.02.2016 року отримали повіски ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Направлені повістки позивачу ОСОБА_8 повернуті з відміткою пошти «За сплином терміну зберігання», що свідчить, що він не бажає отримувати заказні повідомлення.

Згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомедованим листом із повідомленнями за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, та що розгляд справи відкладався неодноразово в зв»язку з неявкою вказаних осіб, судова колегія знаходить можливим розглянути справу у відсутності вказаних осіб.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 7 лютого 2013 року не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні вказаного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, державного нотаріуса П»ятої Харківської державної нотаріальної контори Кожушної Лілії Миколаївни, третя особа - ОСОБА_6, про визнання такими, що не виникли правовідносин та невчинення нотаріальної дії, виходив із того, що посвідчення довіреності від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4 на продаж спірної земельної ділянки від 5 березня 2010 року не порушують права та інтереси позивача.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як такий висновок є обгрунтованим, відповідає обставинам справи, вимогам закону.

Згідно зі ст. ст. З, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 13 вересня 2007 року був укладений попередній договір на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки розташованої на території Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області в садівничому товаристві «Нива» (т. 1 а.с. 14-15).

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2011 року за порушення домовленості відносно нотаріального посвідчення зазначеного договору, виконання зобов'язань щодо укладення основного договору купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки, а також на підставі умов попереднього договору на користь ОСОБА_2 ОСОБА_3 стягнуто суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 16 760 грн та штраф у розмірі 300% від суми авансу, переданого за попереднім договором в розмірі ЗО тис. грн та судові витрати (т. 1 а.с. 16-20).

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова в 23 листопада 2011 року (яка у подальшому була скасована), було замінено кредитора ОСОБА_2 на ОСОБА_1, та було встановлено спосіб та порядок виконання заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2011 року про стягнення заборгованості шляхом набуття ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку (т. 2 а.с. 13, 78).

ОСОБА_1 було видано державний акт про право власності на вищевказану земельну ділянку.

13 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 25 березня 2010 року уповноважив ОСОБА_4, шляхом видачі на її ім'я нотаріально посвідченої довіреності, продати спірну земельну ділянку (т. 1 а.с. 23).

31 березня 2010 року приватним нотаріусом ОСОБА_11 було посвідчено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки, за яким ОСОБА_4, яка діяла від імені ОСОБА_3, продала, а ОСОБА_6 купила зазначену земельну ділянку.

Указаний договір є чинним та у судовому порядку недійсним не визнаний.

Позивач як на підставу задоволення указаного позову посилається те, що при посвідчені довіреності на продаж земельної ділянки нотаріус не встановив особу, яка звернулась за вчиненням нотаріальних дій, оскільки ОСОБА_3 був пред'явлений паспорт, який слід вважати недійсним, як втрачений.

З позовом про визнання дій нотаріуса неправомірними при посвідченні вищевказаної довіреності від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4 та продаж спірної земельної ділянки від 5 березня 2010 року позивач ОСОБА_2 звернувся через два роки.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову, підставами і змістом позовних вимог (способом захисту цивільного права) ОСОБА_2 визначив, відповідно, визнання правовідносин представництва за довіреністю такими, що не виникли, визнання не вчиненою нотаріальної дії та зобов»язання державного нотаріуса виключити запис з реєстру для реєстрації нотаріальних дій про реєстрацію нотаріальних дій щодо посвідчення довіреності та з Єдиного реєстру довіреностей .

Відповідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії, або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З огляду на вказане вбачається, що оскаржені позивачем правовідносини щодо представництва за довіреністю, посвідченою Державним нотаріусом 5 державної нотаріальної контори Кожушною Л.М. реєстр. № 2-193, виданою ОСОБА_3 ОСОБА_4 стосуються лише прав та інтересів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Не стосуються вони і правовідносини щодо зобов'язання ОСОБА_3 відшкодувати збитки ОСОБА_12 за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.10.2012 та правовідносин, що виникли між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 за укладеним між ними 31.03.2010 року договором купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_1, розташованої на території Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області в садівничому товаристві « Нива».

В зв»язку з наведеним судова колегія знаходить, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову ОСОБА_2, оскільки посвідчення довіреності від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4 на продаж спірної земельної ділянки від 5 березня 2010 року не порушують його права та інтереси. С такими висновками погодився і апеляційний суд Харківської області в ухвалі від 18 квітня 2013 року розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на вказане рішення ( а. с. 239-242 т.1).

Апелянт ОСОБА_1, не довела, що оскаржуваним рішенням порушені її права. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2013 року не вирішувалися права та обов»язки апелянта ОСОБА_1 Вона позбулася права власності на спірні земельні ділянки ще 13.11. 2013 року, продавши їх ОСОБА_9 З апеляційною скаргою вона звернулася вже після продажу земельних ділянок ОСОБА_9 12.01.15 року ( а. с. 254). Також слід звернути увагу, що ОСОБА_9 продав спірні земельні ділянки ОСОБА_13 ( а. с. 187 т.2).

За таких обставин колегією суддів не встановлено таких порушень норм процесуального та матеріального права, які могли стати підставою відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України для перегляду рішення суду першої інстанції та ухвалення нового.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази. Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає. Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: