У х в а л а

іменем україни

28 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Дьоміної О.О.,Демяносова М.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача, визнання пункту кредитного договору недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі − ПАТ «Укрсоцбанк») про захист прав споживача шляхом визнання недійсним п. 6.2 кредитного договору, укладеного 07 березня 2008 року між нею та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк».

Посилалася на те, що пунктом 6.2 кредитного договору передбачено, що в разі неможливості вирішення спору шляхом переговорів сторони, керуючись Законом України «Про третейські суди» домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз O.A. або Білоконем Ю.М. у порядку черговості. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними в даному пункті суддями, суддя призначається головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Позивач вважає, що є несправедливість умови договору в частині вказівки у договорі про вирішення спору Третейським судом при Асоціації українських банків у порядку черговості окремих суддів, що порушує істотний баланс договірних прав і обов'язків на шкоду для неї.

Третейський суд є недержавним органом, який виявляє сумнів в об'єктивності та неупередженості. Він не здійснює правосуддя і не входить до системи судів загальної юрисдикції.

Крім цього, п. 6.2 кредитного договору порушує її права на судовий захист в суді загальної юрисдикції, як органу державної влади.

Посилаючись на зазначене просила визнати недійсним п. 6.2 договору про надання кредиту № 5 від 07 березня 2008 року, укладеного між нею та ПАТ «Укрсоцбанк».

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 10 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та не правильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що домовленість сторін у кредитному договорі про звернення за вирішенням спорів до третейського суду жодним чином не порушує права позивача і не є відмовою від права на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

О.О.Дьоміна

М.В.Демяносов