РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Нестеренка С.Г.

при секретарі - Бельченко Н.Л.

з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення частини оплаченої вартості житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом.

Зазначав, що йому належить на праві власності квартира АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Відповідачі упродовж з 2012 року по 2015 рік, не брали участі в утриманні квартири. Також, відповідачі не сплачують кошти за житлово-комунальні послуги (опалення, водопостачання, водовідведення, газ, електроенергію), телефон та кабельне телебачення, вартість яких за цей період склала 7488,89 грн.

Просив стягнути: - з ОСОБА_5 частину оплаченої вартості житлово-комунальних послуг у розмірі 714,75 грн.; - з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 частину оплаченої вартості житлово-комунальних послуг у розмірі 6774,14 грн.; - судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, зазначені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не прибули повторно, про день розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомляли.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника та відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст.382 ЦК України квартира є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори

між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 до ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 1989 року по 10 червня 2009 року, який було розірвано. (а.с.29) Від даного шлюбу мають повнолітніх дітей - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Згідно свідоцтва № 122 на право власності на квартиру № 100 у житлового будинку № 4 у кварталі 297 у м. Кременчуці належить на праві особистої власності позивачеві ОСОБА_1, виданого 07 лютого 1996 року Управлінням житлово-комунального господарства, зареєстрованого в реєстрову книгу за № 5 за реєстром № 51 (а.с.11).

Як вбачається з довідки про склад сімї та реєстрацію в квартирі № 100 у будинку № 4 у кварталі 297 у м. Кременчуці зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Особовий рахунок відкритий на імя позивача ОСОБА_1

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 23 липня 2015 року, яке набрало законної сили, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення витрат, стягнуто з ОСОБА_5 кошти у відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3459,02 грн. Крім того, з цього рішення постає, що з 2012 року відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не беруть участь в утриманні будинку та прибудинкових територій, а також не сплачують житлово-комунальні послуги, телефон, кабельне телебачення, вартість, яких за цей період складала 13548,28 грн., яку сплатив позивач ОСОБА_1 Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не сплатили позивачу оплачені ним вартість житлово-комунальних послуг.

Відповідачі не подали до суду належних і допустимих доказів на спростування позову.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Необхідно стягнути: - з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 частину оплаченої вартості житлово-комунальних послуг за період лютий травень 2015 року у розмірі 714,75 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 487,20 грн.; - з ОСОБА_3 на користь позивача частину оплаченої вартості житлово-комунальних послуг за період з грудня 2012 року по травень 2015 року у розмірі 3387,07 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 487,20 грн.; - з ОСОБА_4 на користь позивача частину оплаченої вартості житлово-комунальних послуг за період з грудня 2012 року по травень 2015 року у розмірі 3387,07 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 487,20 грн.

При цьому, суд враховує, що такі розміри обчислені позивачем вірно та в межах строків позовної давності, враховуючи, що позов подано до суду 25 грудня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 16, 322, 525, 526 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст.ст. 14, 57 59, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України,

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 частину оплаченої вартості житлово-комунальних послуг у розмірі 714,75 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 487,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частину оплаченої вартості житлово-комунальних послуг у розмірі 3387,07 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 487,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 частину оплаченої вартості житлово-комунальних послуг у розмірі 3387,07 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Повне рішення виготовлено 05 квітня 2016 року.

Суддя: