Апеляційний суд Житомирської області
Справа №272/748/15-ц Головуючий у 1-й інст. Чуб І. А.
Категорія 27 Доповідач Григорусь Н. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Косигіної Л.М., Худякова А.М.

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2015 року

встановила:

У липні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 22.02.2008 року на загальну суму 171 257,70 грн, вирішити питання про відшкодування судових витрат.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2015 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 171 257,70 грн. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1 712,57 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки підстав для повторного стягнення цієї суми в солідарному порядку з поручителя не має. Зокрема, посилається на те, що заочним рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 16.12.2010 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 22.02.2008 року в сумі 109 020,08 грн і судові витрати. Вказане судове рішення виконано боржником у повному обсязі, виконавче провадження закінчено.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ЦК України).

Судом встановлено, що 22.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 111 900,00 грн зі строком виконання до 20.02.2015 року та сплатою відсотків за користування кредитом. Пунктом 1.3.1. Договору передбачено, що за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,50% річних. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цім Договором в попередньому місяці. За користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної у п. 1.3.1. (том 1 а.с. 5-13).

22.02.2008 року між Банком та ОСОБА_2, укладено Договір поруки за № 0/п, відповідно до умов якого, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники в повному обсязі, включаючи сплату як основного боргу так і відсотків (том 1 а.с. 15-16).

Відповідно до п. 5.3. вищевказаного кредитного договору при настанні подій, що впливають на здатність або бажання виконання позичальником зобов'язань за договором, Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту, сплати комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за договором у повному обсязі у порядку встановленому розділом 12 цього Договору. При цьому, згідно ст. 212, 611, 651 ЦК України, щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається що строк настав у зазначену у повідомлені дату. На цю дату позичальник зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, комісію та відмотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором. Пунктом 12.1 Договору передбачено, що у випадку настання обставин, визначених у п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 8.4., 10.2., 10.14. та направлення Банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання вищезазначеного повідомлення (вимоги) від Банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 (тридцять другий) календарний день з дати одержання повідомлення (вимоги)… у разі неотримання повідомлення … з інших підстав протягом 40 (сорока) календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) Банком, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 41 (сорок перший) календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту Банку.

12 травня 2009 року на адресу відповідачів ПАТ «УкрСиббанк» направлено заяви про необхідність погашення наявної простроченої заборгованості, що утворилась станом на 21.04.2009 року.

Оскільки зазначені звернення залишились відповідачами без виконання та у зв'язку із порушенням умов кредитного договору щодо своєчасного та повного погашення кредиту, утворилася заборгованість, яка на 23.06.2010 року становила 109 020,08 грн та складалась з:

- заборгованості за кредитом 98 865,46 грн;

- заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 7 699,85 грн;

- пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками за договором у сумі 1 809,46 грн та 645,31 грн відповідно, ПАТ «УкрСиббанк» використав своє право та вважав строк виконання кредитного договору таким, що настав та 18 серпня 2010 року звернувся до суду з позовом про стягнення вищевказаної заборгованості.

Судом встановлено, що 16 грудня 2010 року заочним рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 судові витрати та заборгованість за кредитним договором від 22.02.2008 року станом на 23.06.2010 року в сумі 109 020,08 грн, а саме:

- заборгованості за кредитом 98 865,46 грн;

- заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 7 699,85 грн;

- пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками за договором у сумі 1 809,46 грн та 645,31 грн відповідно (том 1 а.с. 145).

Вказане судове рішення звернуто до виконання.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 16.08.2013 року замінено сторону стягувача по справі № 2-851/10, а саме ПАТ «УкрСибанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» (том 1, а.с. 116).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме постанов про закінчення виконавчого провадження від 13.03.2015 року та 23.04.2015 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-851/10 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості на користь ПАТ «УкрСиббанк» в сумі 109 020,08 грн та 1 671,00 грн судових витрат закінчено у зв'язку з повною сплатою боргу згідно заяви стягувача від 12.01.2015 року та 30.12.2014 року відповідно.

Разом з тим, 25 лютого 2015 року за заявою відповідача ОСОБА_2 вищевказане заочне рішення від 16.12.2010 року скасоване, а справа за позовом ПАТ «Дельта Банк» призначена до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 10.04.2015 року позовна заява ПАТ «Дельта Банк» (правонаступника ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишена без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Ухвала Андрушівського районного суду Житомирської області від 10.04.2015 року від 10.04.2015 року та постанови ВДВС Андрушівського РУЮ про закінчення виконавчих проваджень позивачем не оскаржувались та набули законної сили.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності вимоги Банку про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами у подвійному розмірі, пені та залишку по тілу кредиту.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд не звернув уваги на те, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

За змістом положень ч. 4 ст. 559 ЦК України для припинення поруки має настати декілька умов: настання строку, визначеного у договорі поруки, або настання строку виконання основного зобов'язання; непред'явлення вимог до поручителя протягом шести місяців з дня настання такого строку. При цьому строк настання виконання основного зобов'язання може настати у строк, визначений договором або законом.

Згідно правового висновку Верховного суду України, викладеному у справі № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

18 серпня 2010 року ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути заборгованість у повному обсязі, тобто визначив термін дострокового погашення зобов'язання за даним кредитним договором відповідно до умов п. 5.3. За таких обставин, останнім днем дії договору поруки є 18.09.2010 року.

Виходячи з наведеного, є підстави вважати Договір поруки № 0/п від 22 лютого 2008 року, укладений між ПАТ (АКІБ) «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_2 припиненим, оскільки Банк повторно звернувся з позовом до суду 07.07.2015 року, тобто поза межами 6-місячного строку (том 1, а.с. 1).

Відповідно до частини першої статті 265 ЦК України, залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу строку позовної давності. За змістом частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. 3ст. 264 ЦК України).

Разом з тим судом встановлено, що погашення боргу за кредитним договором відбулося під час проведення виконавчих дій на виконання заочного рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 16.12.2010 року, що не свідчить про визнання боргу відповідачами та не перериває перебігу позовної давності.

Оскільки судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у солідарному порядку, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині задоволення вимог до поручителя.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог до боржника ОСОБА_1 не оскаржується, тому не є предметом апеляційного розгляду (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку»).

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2015 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором та судового збору на користь держави, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні даних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: Судді: