Справа № 297/557/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Драб В. І., при секретарі Гарані О. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Берегівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивований тим, що 05 лютого 2004 року, у віці 68 років, померла мати позивачки, ОСОБА_3, про що у відділі РАЦСу м. Сомбатгей, Угорська Республіка, зроблено відповідний запис №238/2004. На випадок смерті жодних розпоряджень стосовно належного їй майна не залишала.

Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,05 га, цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, Берегівський район, Закарпатська область.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 04 вересня 2015 року підтверджується, що за прийняттям спадщини за померлою мамою позивачки ніхто зі спадкоємців не звертався. Таким чином, згідно закону, позивачка є єдиною спадкоємицею майна своєї покійної матері - вище зазначеної земельної ділянки.

Земельною ділянкою, що входить до складу спадкового майна, позивачка почала користуватися ще до смерті матері, оскільки в останні роки свого життя вона фактично проживала в Угорській Республіці, де проходила тривале лікування, та була не проти використання даної землі позивачкою. Цією ділянкою користується безперешкодно і на даний момент.

Однак при зверненні до нотаріуса з метою прийняття спадщини за померлою матірю позивачці було відмовлено, так як нею пропущено строк для звернення з відповідною заявою, а також, у правовстановлюючих документах допущена описка щодо написання імені та по батькові померлої; запропоновано звернутися з вирішенням даних питань до суду.

Позивачка тяжко переживала смерть моєї матері, а тому не могла вчасно подати заяву на прийняття спадщини. Крім того, вона помилково вважала, що фактичне користування даною земельною ділянкою та відсутність заперечень відносно цього з боку інших осіб дозволить їй в будь-який час оформити спадщину. Зволікання подачі заяви до нотаріуса також було повязане і з тяжким матеріальним станом, в якому вона перебувала протягом останніх років. Дані причини пропуску строку на подачу заяви на прийняття спадщини вважає поважними.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради у судове засідання не зявився, однак направили до суду листа, в якій просили справу розглянути без їх участі, позов визнали.

Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши всі обставини, що мають значення для правильного її вирішення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 28 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Те, що ОСОБА_3 (зазначена власником земельної ділянки), ОСОБА_4 (зазначена у свідоцтві про народження позивачки) та ОСОБА_5 ОСОБА_6 (зазначена у свідоцтві про смерть) - одна і та ж особа - підтверджуєтьсянаступними документами:

- закордонним паспортом матері позивачки, виданим 10.09.1998 року на імя ОСОБА_3;

- перекладом з російської на угорську мову диплому № 830200 про закінчення навчання в Чернівецькому фінансовому технікумі, виданого на імя Биро Екатерини Йосифовны, тобто в перекладі на українську мову - Біро Катерини Йосипівни;

- перекладом з російської на угорську мову свідоцтва про народження позивачки, де в графі відомостей про маму дитини зазначене імя Биро Екатерины Йосифовны, тобто в перекладі на українську мову - Біро Катерини Йосипівни;

- перекладом з російської на угорську мову пенсійного посвідчення матері позивачки, де її імя вказано як Биро Екатерина Йосифовна, тобто в перекладі на українську мову - Біро Катерина Йосипівна.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, ст. 1272 ЦК говорить, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається, зокрема у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

І так як пропуск строку на прийняття спадщини позивачкою був спричинений поважними причинами, слід також встановити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 16, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 15, 16, 28, 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1261, 1268, 1269-1272 Цивільного кодексу України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 234, 235, 256, 258, 259ЦПК України, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 (зазначена власником земельної ділянки у державному акті на право приватної власності на землю серія ЗК 001-14702 від 5 листопада 1994 року), ОСОБА_4 (зазначена у свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії І-ФМ № 315267 від 13 червня 1972 року) та ОСОБА_5 ОСОБА_6 (зазначена у Свідоцтві про смерть серії АС № 193178 від 09 лютого 2004 року) - одна і та ж особа.

Поновити для ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини за померлою 05 лютого 2004 року ОСОБА_3, та встановити додатковий строк терміном 1 (один) місяць, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Драб В. І.