Справа № 609/271/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2016 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1,

при секретарі: Кухарчук О.М

розглянувши у судовому засіданні в м.Шумськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до Шумського районного суду Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою с.Людвище по вул.Набережна,36 Шумського району Тернопільської області

В судове засідання позивачка не з"явилася, однак представила заяву про повне підтримання позовних вимог та слухання справи у її відсутність .Із позовної заяви позивачки вбачається, що між нею та ОСОБА_3 03.11.2015 року був укладений договір купівлі продажу нерухомого майна- житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою с.Людвище вул.Набережна,36 Шумського району Тернопільської області, належного ОСОБА_3.

Позивачка виконала належним чином всі умови договору та сплатила кошти за вказане майно в повному обсязі, однак даний договір вони не посвідчили у встановленому законом порядку тому, що відповідач не з"являється до нотаріуса, пояснюючи причину, що хоче отримати більшу суму коштів ніж отримав, у зв"язку із ростом рівня інфляції, а тому вона вимушена звернутися із даним позовом до суду.

Відповідач у судове засідання не з»явився, однак представив заяву із якої слідує, що позов не визнає та просить щоб позивачка доплатила йому кошти за придбане нерухоме майно, у зв"язку із ростом рівня інфляці.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

03 березня 2015 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір купівлі продажу житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою с.Людвище по вул.Набережна,36 Шумського району Тернопільської області.

Із акту прийомки передачі нерухомого майна вбачається, що 03 листопада 2015 року продавець (ОСОБА_3І.) передала нерухоме майно, а покупець (ОСОБА_2Д.) прийняла придбане нерухоме майно.

ОСОБА_3 належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою с.Людвище по вул.Набережна,36 Шумського району Тернопільської області, згідно свідоцтва на право власності на жилий будинок з господарськими будовами від 18.09.2003 року.

Дружина ОСОБА_3 не заперечує, щодо продажу нерухомого майна ОСОБА_2 про що дала письмову заяву.

Відповідно до довідки виданої Людвищенською сільською радою № 773 від 29.12.2015 року , в господарстві ОСОБА_3, малолітні, неповнолітні діти, не працюючі та не зареєстровані не проживають із 01.01.2015 року по даний час.

Згідно розписки від 03.11.2015 року написаної власноруч ОСОБА_3І вбачається, що відповідач отримав кошти за продане майно від ОСОБА_2.

Однак у відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна, а ним фактично став позивач , може предявити позов про визнання права власності на це майно, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, належить власнику товару. Якщо продавець не є власником, покупець набуває права власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

У відповідності до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Зважаючи на викладене вище суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки сторони досягли згоди з усіх питань під час укладення договору, право продажу товару належало відповідачу, а покупець повністю здійснив розрахунок за придбане майно, відмова від нотаріального посвідчення договору перешкоджає покупцю та порушує його права щодо володіння, користування та розпорядження придбаним майном.

На підставі вищесказаного та керуючись ст.ст. 392, 638, 655, 658, ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати дійсним договір купівлі продажу від 03 листопада 2015 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно купівлі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою с.Людвище по вул.Набережна,36 Шумського району Тернопільської області.

Визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою с.Людвище по вул.Набережна,36 Шумського району Тернопільської області за ОСОБА_2.

Рішення вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_1