У Х В А Л А

24 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація», третя особа - ОСОБА_6, про визнання незаконним акта про проведення прилюдних торгів, визнання недійсними протоколу про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності на квартиру,

в с т а н о в и л а :

Святошинський районний суд м. Києва рішенням від 19 лютого 2015 року відмовив в задоволенні позову ОСОБА_5

Апеляційний суд м. Києва рішенням від 23 червня 2015 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року скасував та ухвалив нове рішення, яким визнав недійсним протокол проведення прилюдних торгів по реалізації майна від 17 квітня 2012 року, акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 27 квітня 2012 року, свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане 3 травня 2012 року на ім'я ОСОБА_4, вирішив питання розподілу судових витрат.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 22 жовтня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення Апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2015року залишила без змін.

У січні 2016 року до Верховного Суду України звернувся

ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2015 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», статей 203, 215 ЦК України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а також з підстав невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу заявник надав ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 та 12 грудня 2013 року, 12 та 19 березня 2014 року, 11 листопада 2015 року, а також постанови Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року (справа № 6-116цс12) й 13 лютого 2013 року (справа № 6-174цс12).

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанцій, виходив з того, що прилюдні торги з реалізації арештованого майна проведено з порушенням норм чинного законодавства, а саме частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.11, 3.2, 3.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року № 745/4038 (далі - Тимчасове положення). Встановивши порушення правил проведення прилюдних торгів, а саме реалізація арештованого майна проведена за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, відсутні докази належного повідомлення боржника про дату, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такі торги підлягають визнанню недійсними на підставі статей 203, 215 ЦК України.

У наданих для порівняння ухвалах від 11 і 12 грудня 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що суди попередніх інстанцій, оцінивши належним чином докази, дійшли обґрунтованого висновку, що позов про визнання прилюдних торгів недійсними не підлягає задоволенню; оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порівняння зазначених судових рішень, наданих заявником як приклад неоднакового застосування судами норм матеріального права, із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосував норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у побідних правовідносинах.

В ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 і 19 березня 2014 року, 11 листопада 2015 року суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій, які встановивши, що порушення при проведенні прилюдних торгів не стосуються правил проведення таких торгів, а вчинені державним виконавцем у межах виконавчого провадження, і мають самостійний спосіб оскарження, дійшли висновку про відмову в задоволенні позовів про визнання прилюдних торів недійсними.

У зазначених судових рішеннях та в судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, наявні різні фактичні обставини справи, що не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального права.

У наданих для порівняння постановах Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року і 13 лютого 2013 року містяться висновки про те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України). При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням. Підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Дії державного виконавця при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна (тощо), мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Порівняння змісту зазначених постанов Верховного Суду України зі змістом ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеним у вказаних постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація», третя особа - ОСОБА_6, про визнання незаконним акта про проведення прилюдних торгів, визнання недійсними протоколу про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності на квартиру за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

В.М. Сімоненко