Справа № 128/2615/15-ц Провадження № 22-ц/772/1041/2016Головуючий в суді першої інстанції Ганкіна І. А.
Категорія 39Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О.Ю.,

суддів Іванюка М.В., Кучевського П.В.,

за участі секретаря Топольської В.О.,

позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представника відповідача адвоката ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, інтереси якого представляє опікун ОСОБА_4, треті особи: Орган опіки та піклування Вінницької районної державної адміністрації, Вінницька районна державна нотаріальна контора, про усунення від права спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 03 вересня 2015 року,

встановила:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 умисно вбив свою дружину та її матір ОСОБА_8

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04 вересня 2014 року до ОСОБА_7, у зв'язку з вчиненням ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Опікуном ОСОБА_7 є його син ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно. У встановлений законом строк вона звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Відповідач, через свого опікуна також подав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 умисно позбавив життя її матір, ОСОБА_2 просила усунути ОСОБА_7 від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті його дружини ОСОБА_8

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, при цьому висновки суду викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають обставинам справи, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, врахувавши позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ висловлену по даній справі в ухвалі від 02 листопада 2015 року, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного:

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1998 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 померла.

Відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 04 вересня 2014 року причиною смерті ОСОБА_8 стало умисне вбивство її ОСОБА_7 У зв'язку із вчиненням ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до останнього застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно з актом стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи від 17 квітня 2014 року ОСОБА_7 вчинив злочин, перебуваючи в стані хронічного душевного захворювання у вигляді деменції, обумовленої органічним ураженням головного мозку судинного ґенезу, з маренням, при якому не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03 грудня 2014 року ОСОБА_7 визнано недієздатним. Встановлено над ОСОБА_7 опіку та призначено йому опікуна ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,6808 га, яка розташована на території Сокиринецької сільської ради.

У встановлений законом строк донька померлої ОСОБА_8 ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідач через свого опікуна також подав аналогічну заяву.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відсутні підстави для усунення ОСОБА_4 від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті дружини ОСОБА_8, оскільки злочин був вчинений ним у стані неосудності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на слідуюче:

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Закон визначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Жоден доказ не має наперед встановленого значення.

Частина 4 ст. 61 ЦПК України встановлює, що вирок (ухвала, постанова) у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За змістом ч. 1 ст. 1224 ЦК України підставою для позбавлення права на спадкування є умисне позбавлення життя спадкодавця чи будь-якого з можливих спадкоємців або вчинення замаху на їхнє життя.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка посилалась на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 04 вересня 2014 року у кримінальній справі, якою встановлено, що у ОСОБА_7 виник умисел на позбавлення життя дружини, він бажав настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті дружини та реалізував свій умисел, спричинивши дружині тілесне ушкодження, від якого вона померла на місці.

З вказаної ухвали вбачається, що кримінальне правопорушення, з приводу якого було відкрито кримінальне провадження, мало місце, і це діяння вчинене ОСОБА_7, при цьому воно кваліфікувалось як умисне вбивство за ч. 1 ст. 115 ЦК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.

Разом з тим, вина - це психічне ставлення особи до своєї протиправної поведінки та її наслідки.

Умисел, як форма вини, має місце у поведінці особи тоді, коли вона усвідомлює протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачає настання шкідливих наслідків такої поведінки, бажає їх настання або байдуже до них ставиться. Тобто, це стосується дієздатної особи, яка здатна усвідомлювати та керувати своїми діями.

У той же час, як зазначалось вище, згідно з актом стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи від 17 квітня 2014 року ОСОБА_7 вчинив злочин, перебуваючи в стані хронічного душевного захворювання у вигляді деменції, обумовленої органічним ураженням головного мозку судинного ґенезу, з маренням, при якому не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Зазначене свідчить про те, що в діях ОСОБА_7 під час вчинення злочину був відсутній умисел, так як він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Такі висновки узгоджуються з позицією висловленою колегією суддів судової палати у цивільних справах Верховного суду України в ухвалі від 17 грудня 2008 року у справі №6-19613св08.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що положення ст.1224 ЦК України застосуванню до спірних правовідносин не підлягають.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалили:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 03 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Вінницької області набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

З оригіналом вірно: О.Ю. Береговий