САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/4304/15-ц
Провадження № 2/206/34/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2016 р.

Самарський районний суд міста ОСОБА_1 у складі: головуючого- судді: Зайченко С.В., при секретареві:ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «АКБ «БАЗИС» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексодус» про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексодус» про звернення стягнення на предмет іпотеки, який з урахуванням уточнених позовних вимог обґрунтував тим, що 09 лютого 2010 року між ним та ТОВ «Ексодус» був укладений кредитний договір №0209/Ю, відповідно до якого ТОВ «Ексодус» отримав грошові кошти в сумі 950 000 гривень, строком до 03.02.2012 року з відсотковою ставкою 24%. Також, до кредитного договору були укладені додаткові угоди, якими внесені зміни до вищезазначеного кредитного договору. Цими додатковими угодами сторони визначили наступні суми кредитних коштів та строк їх повернення: 945000 грн. до 03.02.2013 року відповідно до додаткової угоди №1 від 29.07.2010 року, 700000 грн. до 03.02.2013 року відповідно до додаткової угоди №4 від 02.02.2012 року.

З метою забезпечення ТОВ «Ексодус» зобовязань за вищезазначеним кредитним договором між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки № 0821/і від 21.08.2010 року. Відповідно до якого предметом іпотеки виступало наступне нерухоме майно: незавершене будівництво літ. Н 68% готовності, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. 20 річчя Перемоги, буд.77, реєстраційний номер у реєстрі прав власності на нерухоме майно 29553664, яке належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21 серпня 2010 року нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстром №1497.

Взяті на себе зобовязання ТОВ «Ексодус» згідно кредитного договору не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем. З приводу цієї заборгованості позивач звернувся до господарського суду, який своїм рішенням стягнув з ТОВ «Ексодус» заборгованість за кредитним договором у розмірі 700317,52 грн. Дане рішення набрало чинності, однак ТОВ «Ексодус» його не виконує та заборгованість за кредитним договором не сплачує. У звязку з чим, позивачем були нараховані 3% річних за період з 20.09.2014 року по 15.02.2016 року в розмірі - 29528,46 грн., збитки від інфляції за період з жовтня 2014 року по січень 2016 року в розмірі - 378360,70 грн. Станом на теперішній час заборгованість за кредитним договором №0209/Ю та додатковими угодами не сплачена та становить 1134972,38 грн. У звязку з чим позивач змушений звернутись з дійсним позовом до суду.

Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідачів у судовому засіданні позов не визнав, просив застосувати строк позовної давності, оскільки заборгованість відповідачів перед позивачем виникла з 01.03.2012 року, тому саме з цієї дати починає свій перебіг строк позовної давності за даним позовом, а позивач звернувся з цим позовом до суду лише 31.07.2015 року. Окрім цього вважає, що одночасне стягнення суми боргу з ТОВ «Ексодус» на користь позивача та звернення стягнення на предмет іпотеки призведе до подвійного стягнення тієї самої суми заборгованості.

Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 09.02.2010р. між ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис» та ТОВ «Ексодус» було укладено кредитний договір №0209/Ю у розмірі 950 000 грн., строком з 09.02.2010р. по 03.02.2012р. та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних.

У подальшому сторони внесли зміни до кредитного договору та визначили наступні суми кредитних коштів та строк їх повернення: 945000 грн. до 03.02.2013 року відповідно до додаткової угоди №1 від 29.07.2010 року; 700000 грн. до 03.02.2013 року відповідно до додаткової угоди №4 від 02.02.2012 року.

В забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеним кредитним договором та додатковими угодами до нього 21 серпня 2010 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір №0821/i, на підставі якого останній передав позивачу в іпотеку незавершене будівництво літ. Н 68% готовності, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. 20-річчя Перемоги, буд.77, реєстраційний номер у реєстрі прав власності на нерухоме майно 29553664, яке належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09 лютого 2010 року нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстром №1497 (а.с.6-9).

Позичальник свої зобовязання за кредитним договором №0209/Ю від 09.02.2010р. та додатковоми угодами до нього належним чином не виконував, тому 01 вересня 2014 року господарським судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення про стягнення з ТОВ «Ексодус» на користь ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис» заборгованості за кредитом у сумі 600000 грн., заборгованості за відсотками у сумі 88301,19 грн., штрафу за несвоєчасну сплату кредиту у сумі 1704,92 грн., штрафу за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 10311,41 грн., судовий збір у сумі 14006,35 грн. Дане рішення набрало чиннності 19.09.2014р. (а.с.10-14).

На підставі вищезазначеного рішення господарським судом Дніпропетровської області 19.09.2014 року було видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2014 року (а.с.42).

В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На теперішній час ТОВ «Ексодус» зобовязання за кредитним договором №0209/Ю та додатковими угодами повністю не виконані. З урахуванням рішенням суду від 01.09.2014 року сума боргу становить 1134972,38 грн., з якої заборгованість за кредитом - 600000 грн., заборгованість за відсотками - 127083,22 грн., 3% річних за період з 20.09.2014 року по 15.02.2016 року 29528,46 грн., збитки від інфляції за період жовтня 2014 року по січень 2016 року 378360,70 грн.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання

Положення ч.2 ст. 590 ЦК України встановлюють момент, коли Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Обираючи такий спосіб забезпечення виконання прострочених зобовязань позичальника, як звернення стягнення на предмет іпотеки, є правом позивача, яке передбачено зокрема укладеним з відповідачем договором іпотеки та Законом України «Про іпотеку».

Пунктами 16.8.1, 16.8.2, 22 Договору іпотеки передбачено, що у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобовязань позичальника, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані; порушення позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених умовами кредитного договору, іпотекодержатель здобуває право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку».

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотек держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; процедура продажу, визначена ст. 38 цього Закону, згідно якої дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно звіту від 05 квітня 2016 року субєкта оціночної діяльності ТОВ «Європейська оціночна компанія» ОСОБА_5 початкова ціна предмету іпотеки: виробничого будинку літ. Н, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровську, вул. 20 річчя Перемоги, буд.77 становить 2876900 гривень.

Таким чином, враховуючи те, що позичальник належно не виконує покладені на нього зобов'язання за кредитним договором та додатковои угодами до нього, унаслідок чого утворилась заборгованість, а відповідач належним йому та переданим майном в іпотеку позивачу забезпечив виконання зобовязань по кредитному договору, тому суд приходить до висновку, що позивач як іпотекодержатель має право на задоволення забезпеченою іпотекою вимоги обраним ним способом.

Що стосується доводів представника відповідачів про застосування строку позовної давності, то суд їх не приймає до уваги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність - скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (статті 257, 258 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Предметом даного спору є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених Законом.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про іпотеку» в разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 передав ПАТ «КБ «Базис» в іпотеку в забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Ексодус» за кредитним договором №0209/Ю від 09 лютого 2010 року та додатковими угодами до нього нерухоме майно: незавершене будівництво літ. Н-68% гоnовності, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. 20-річчя Перемоги,77, кредитні зобов'язання позичальником до теперішнього часу не виконані, іпотека не припинена, тому позовна давність за вимогами банку про звернення стягнення на предмет іпотеки не сплинула.

Ті доводи представника відповідача, що звернення стягнення на предмет іпотеки може призвести до подвійного стягнення, оскільки вже є рішення господарського суду про стягнення заборгованості за кредитом з ТОВ "Ексодус" є неспроможними, оскільки звертається стягнення на предмет іпотеки саме в рахунок погашення заборгованості, яка утворилась за кредитним договором, з урахуванням сум стягнутих рішенням суду. Окрім того, звернення стягнення на предмет іпотеки є одним із способів задоволення вимог по кредитному договору.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України,-

Керуючись ст. ст. 209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «АКБ «БАЗИС» - задовольнити.

В рахунок погашення боргу Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексодус» за кредитним договором №0209/Ю від 05 квітня 2007 року на суму 1134972,38 гривень звернути стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «АКБ «БАЗИС», на нерухоме майно ОСОБА_3, а саме на незавершене будівництво літ. Н 68% готовності, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. 20 річчя Перемоги, буд.77, реєстраційний номер у реєстрі прав власності на нерухоме майно 29553664, яке належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21 серпня 2010 року нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстром №1497.

Надати Публічному акціонерному товариству «АКБ БАЗИС» право на продаж предмета іпотеки, а саме на незавершене будівництво літ.Н 68% готовності, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровську, вул. 20 річчя Перемоги, буд.77, реєстраційний номер у реєстрі прав власності на нерухоме майно 29553664, яке належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21 серпня 2010 року нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстром №1497, будь-якій особі покупцеві, на умовах та в порядку, викладеному в ст.38 Закону України "Про іпотеку", за початковою ціною продажу предмета іпотеки у розмірі не нижчому 2876900 гривень, яка встановлена на підставі звіту суб'єкта оціночної діяльності.

Надати Публічному акціонерному товариству «АКБ БАЗИС» право на проведення усіх дій, повязаних з реалізацією предмета іпотеки, в тому числі на виготовлення оригіналів, дублікатів, копій правовстановлюючих документів та технічної документації на незавершене будівництво літ.Н 68% готовності, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровську, вул. 20 річчя Перемоги, буд.77, реєстраційний номер у реєстрі прав власності на нерухоме майно 29553664, яке належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21 серпня 2010 року нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстром №1497.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариство «АКБ «БАЗИС» судовий збір в сумі 1827 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексодус» на користь Публічного акціонерного товариство «АКБ «БАЗИС» судовий збір в сумі 1827 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Зайченко