Справа № 236/815/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Білоус Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільним сумісним майном, та визнання право власності на 1/2 частину квартири, суд

ВСТАНОВИВ:

08.04.2016року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання квартири спільним сумісним майном, та визнання право власності на 1/2 частину квартири.

Ухвалою судді від 12.04.2016року відкрито провадження у справі по вищевказаній позовній заяві.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання квартири АДРЕСА_1 спільним сумісним майном, та визнання право власності на ? частину квартири за ОСОБА_1 визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з*ясувавши всі обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями:

ст. 74 СК України ( в редакції 10.01.2002року),

ст. 368 ч. 4, 369 ЦК України,

постанови пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

та цивільно-процесуальним законодавством України.

З*ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

29.01.1998року виконкомом Ямпільської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області був зареєстрований шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 від сумісного життя у подружжя ОСОБА_2 народилась дочка - ОСОБА_4 (а.с. 9).

17.10.2000року Краснолиманським відділом реєстрації актів цивільного стану шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.11).

Після ропаду сім*ї та розірвання шлюбу, через рік, тобто наприкінці 2001року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали проживать однією сім*єю. ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась дочка ОСОБА_5.

В результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї- ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 13.08.2002року вони купили двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Договір купівлі-продажу квартири, посвідчений державним нотаріусом Краснолимаської державної нотаріальної контори 13.08.2002року за реєстром № 1835, зареєстрований в бюро технічної інвентаризації м. Слов*янська 19.08.2002року за № 3627 на ім*я ОСОБА_2 (а.с. 24-26).

На теперішній час з січня 2015року сім*я ОСОБА_2 розпалась. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та проживають окремо.

ОСОБА_1 просить визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним сумісним майном, та визнати за нею право власності на ? частину квартири.

ОСОБА_2 не заперечує проти позовних вимог позивача, вважає їх законними, оскільки квартиру вони придбали за час спільного проживання, в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Відповідно до статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 74 частиною 1 СК України визначено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Сімейним законодавством України, статтею 3 частиною 2 СК передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до частини 2 статті 74 СК України на майно, що є об*єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 СК, які передбачають право спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 71-72 СК України об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними і якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Крім того, суд враховує, що правило статті 74 СК України поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому

шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні

подружжю.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у будь-яком іншому шлюбі не перебували, проживали однією сім*єю, були пов*язані спільним побутом, мали взаємні права та обов*язи.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених позивачем у позовній заяві, які в повному обсязі визнаються відповідачем.

Керуючись ст. 3, 74 СК України, ст. 368, 369 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, право спільної сумісної власності на:

двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 47.6кв.м., в тому числі житловою 23.2кв.м.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1, право власності на одну другу частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 47.6кв.м., в тому числі житловою 23.2кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: