АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/4468/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Козленко Г.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М. Поливач Л.Д.

при секретарі - Литвиненко Р.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанк Росії» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою його представником ОСОБА_2, на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» звернулось до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.12.2006 між ЗАТ «Банк НРБ», правонаступником якого є ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №12-12-06/ФО зі змінами та доповненнями. Відповідно до умов договору про відкриття кредитної лінії банк надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті у сумі 800 000 доларів США, а позичальник зобов'язався використовувати кредит за цільовим призначенням, своєчасно та в повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, а також здійснювати повернення наданого банком кредиту у розмірах та у строки, що передбачені договором про відкриття кредитної лінії, а також виконувати інші умови договору, зокрема позичальник зобов'язався повернути грошові кошти у повному обсязі не пізніше 25.12.2016 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,25% річних. Відповідач не виконував взяті на себе зобов'язання, не здійснював платежі з погашення заборгованості за кредитом та нарахованим процентам у зв'язку із чим виникла заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії, що станом на 07.10.2014 складає розмірі 108 263,68 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 97 032,54 доларів США; проценти за користування кредитом - 11 231,14 долари США 33 центи, а також 3 298 625,68 грн., з яких 144 853,85 дол. США, що за курсом НБУ становить 1 878 217,75 грн. - пеня за прострочення заборгованості за кредитом; 114 173,55 дол. США, що за курсом НБУ становить 1 480 407,93 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом, яку позивач просило стягнуто з відповідача.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 26 грудня 2006 року у сумі 108 263,68 доларів США та 3 298 625,68 грн - пені.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду представник відповідача подав апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення пені скасувати та увалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

На обґрунтування своїх доводів, апелянт, вказує зокрема, щосудом першої інстанції не встановлено обставин, які мають істотне значення у розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України, для зменшення розміру пені.

Судове рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 108 263,68 доларів США заявником не оскаржено і підстав перевіряти його законність і обґрунтованість у цій частині у суду апеляційної інстанції немає.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання не з'явився.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.12.2006 між ЗАТ «Банк НРБ», правонаступником якого є ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», та ОСОБА_1 було укладено про відкриття кредитної лінії №12-12-06/ФО зі змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 1.1. Договору банк відкриває позичальнику не відновлювану кредитну лінію в іноземній валюті, що надалі іменується «Кредитна лінія», надає позичальнику кредитні кошти за рахунок Кредитної лінії на умовах цього договору, а позичальник зобов'язуються використати кредит на цілі, зазначені в пункту 1.5 цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, а також здійснювати повернення наданого йому кредиту у розмірах та у строки, передбачені цим договором, і виконувати інші умови цього договору.

Згідно п. 1.2 Договору ліміт кредитної лінії складає 80 000 (вісімдесят тисяч) доларів США 00 центів.

Відповідно до п. 1.3. розмір процентної ставки за користування кредитом складає 13% річних.

Відповідно до п. 1.4. Додаткової угоди останній день дії Кредитної лінії - 25 грудня 2016 року.

Згідно до п. 6.6. договору проценти, нараховані за місяць, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 10.1 договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позичальник зобов'язаний сплачувати банку неустойку (пеню).

Судом встановлено, що позивачем зобов'язання по договору про відкриття кредитної лінії виконано в повному обсязі, надано відповідачеві кредитні кошти у загальній сумі 80 000 доларів США, що підтверджується заявою на отримання кредитних коштів.

Натомість відповідач не виконував взяті на себе зобов'язання, не здійснював платежі для погашення заборгованості за кредитом та нарахованим процентам у зв'язку із чим виникла заборгованість за кредитним договором, що станом на 07.10.2014 складає розмірі 108 263,68 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 97 032,54 доларів США; проценти за користування кредитом - 11 231,14 долари США 33 центи, а також 3 298 625,68 грн., з яких 144 853,85 дол. США, що за курсом НБУ становить 1 878 217,75 грн. - пеня за прострочення заборгованості за кредитом; 114 173,55 дол. США, ща за курсом НБУ становить 1 480 407,93 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення нарахованої пені за несвоєчасне погашення заборгованості у сумі 3 298 625,68 грн., суд виходив з того, що відповідач не сплачував позивачу суми кредиту кожного місяця, відсотків погашення кредиту, як то передбачає укладений договір, в установлений договором строк не повернув отриманий кредит та не сплатив відсотки за користування ним.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитися не може з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвалене у справі судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Положеннями ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, а також зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 07 жовтня 2014 року вбачається, що за весь період прострочення загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості та пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом складає 3 298 625,68грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 3 вересня 2014 року № 6-100цс14 частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент ухвалення рішення розмір нарахованої позивачем пені 3 298 625,68 грнперевищував розмір заборгованості за кредитним договором 108 263,68 доларів США, що станом на 27 лютого 2015 року за офіційним курсом НБУ становило 3 005 399,76 грн (1 долар США за офіційним курсом НБУ на дату ухвалення рішення судом першої інстанції = 27,76грн), внаслідок чого колегія суддів приходить до висновку про її зменшення до 3 005 399,76 грн - розміру заборгованості відповідача за кредитним договором на момент ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і зміни рішення, є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

На підставі викладеного, рішення суду, в частині задоволення вимог про стягнення пені підлягає зміні та зменшенню стягнутої судом суми пені до 3 005 399,76 грн .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2, задовольнити частково.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року в частині визначення суми пені змінити.

Зменшити розмір пені з 3 298 625,68 грн до 3 005 399,76 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді