Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 квітня 2016 року м. Первомайськ

Справа :484/483/16-ц

Номер провадження : 2/484/1046/16

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Левицької І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області 17.09.2004 р. Під час набуття права власності на вказану квартиру перебував у шлюбі з відповідачкою. Вказаний шлюб було розірвано 03.08.2010 р. Ще до розірвання шлюбу відповідачка забрала свої речі та виїхала на інше місце проживання, не приймала та до теперішнього часу не приймає участі в утриманні квартири, сплаті комунальних послуг, залишаючись при цьому зареєстрованою у вказаній квартирі. Оскільки це створює перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю, позивач просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У судове засідання позивач та його представник не з'явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, у якій позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом поміщення оголошення про виклик до газети «Рідне Прибужжя» в редакції від 07 квітня 2016 р. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 1ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що позивачі проти заочного розгляду справи не заперечували, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до договору дарування квартири від 17.09.2004 р., ОСОБА_3 передала безоплатно у власність ОСОБА_1 двокімнатну квартиру № 43, яка розташована в м. Первомайськ Миколаївської області, по вул. Коротченка, 5, жилою площею 27,5 кв. м., загальною площею, 42,6 кв. м. Договір 17.09.2004 р. посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за номером 5897; в Первомайському МБТІ договір зареєстрований 20.10.2004 р. за реєстровим номером 12767.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 57619134 від 18.04.2016 р., двокімнатна квартира, загальною площею 42,6 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ФП № 064169 від 11.04.2012 р., шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано 03.08.2010 р.; прізвище дружини після реєстрації розірвання шлюбу «Антонів».

З будинкової книги вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1, значаться зареєстрованими: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до акту ТОВ «Комунтехбудсервіс» від 28.09.2015 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, за адресою: АДРЕСА_1, не проживають з 2012 року.

Згідно зі ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи із змісту закону в поєднанні з нормами ст.ст. 1, 6, 9 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є житлове приміщення, в якому особа проживає постійно або тимчасово, має передбачені ст. 64 ЖК України права та несе обов'язки щодо користування цим приміщенням.

Положеннями ст. 33 Конституції України та вимогами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року громадянам гарантована свобода пересування і вільний вибір місця проживання, тому сама по собі наявність чи відсутність прописки (реєстрації) не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, так і для відмови в цьому.

В цьому ж законі визначено поняття місця проживання особи, яким є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до положень ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування житловим приміщення у звязку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік; вимога позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 317, 386, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст. ст. 11, 60, 61, 209, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, суд -

вирішив:

- позов задовольнити в повному обсязі;

- визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою, що втратила право користування квартирою № 43 в будинку № 5 по вул. Коротченка в м. Первомайськ Миколаївської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення рішення в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Т.Ю. Фортуна