Справа № 192/1041/16-ц
Провадження № 2/192/157/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2016 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Щербини Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Сербіної Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

На обґрунтування позову посилається на те, що 15 червня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося та в кінці січня 2013 року вони з відповідачем посварилися, вона переїхала жити до батьків в м.Богодухів Харківської області, де і проживає до даного часу. Відповідач залишився мешкати в Дніпропетровській області, не приймає участі у вихованні та не допомагає їй утримувати дитину, яка на даний час перебуває на повному утриманні позивачки.

Позивач зазначає, що ніякої домовленості між нею та відповідачем не досягнуто. Відповідач не бере участі в утриманні та матеріальному забезпеченні доньки, хоча має таку можливість, так як фізично здоровий, здатен працювати та отримувати доходи. На даний час відповідач працює не офіційно, однак матеріально забезпечений добре, здатен платити аліменти на утримання доньки. Вона змушена самостійно утримувати доньку, однак це важко, оскільки вона працює в ПАТ «Богодухівський м'ясокомбінат» на посаді формувальника ковбасних виробів, заробітна плата становить 1500 гривень, грошей на утримання дитини не вистачає.

Позивач, з посиланням на ч.1, ч.2 ст.182, ст.183, ст.184 СК України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь у розмірі 1000 гривень, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на утримання їхньої спільної малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття.

Позивач ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.27), у судове засідання 05 квітня 2016 року не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.18), за якою просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.26), в судове засідання 05 квітня 2016 року не з'явився, надавши суду заперечення на позовну заяву про стягнення аліментів, у яких зазначив, що з січня 2013 року з ОСОБА_1 він не проживає, але починаючи з лютого 2013 року по грудень 2015 року аліменти він сплачував своєчасно, хоча постійної роботи не мав. Зазначив, що проживає з матір'ю, ОСОБА_4, 1949 року народження, яка є пенсіонеркою. Залишити матір без нагляду він не може, тому що у 2012 році вона перенесла інсульт і потребує постійного догляду. Враховуючи ці обставини він не має змоги працювати на постійній роботі у місті, а в селищі Жданове, де він проживає, постійної роботи немає. Взимку роботи взагалі немає, оскільки він працює будівельником, а 30 грудня 2015 року його мати зламала обидві руки зі зміщенням кісток. На даний час ліва її рука не працює, а права працює частково. Мати знаходиться на його повному матеріальному утриманні, а її мінімальна пенсія витрачається на ліки. Просив врахувати викладені ним обставини та стягнути з нього аліменти у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також долучити до матеріалів справи копії чеків про сплату аліментів, копію епікризу, копії запису травматолога, довідку з місця проживання. Також відповідач просив розглянути справу за його відсутності (а.с.28-39).

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є мати: ОСОБА_1, батько: ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно довідки виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області за №554 від 03 лютого 2016 року, дитина проживає разом з позивачкою (а.с.7).

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці надавав з червня 2014 року по серпень 2015 року у розмірі від 50 гривень до 550 гривень (а.с.34-39), але на даний час не надає, у зв'язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який не має постійного місця роботи, має на утриманні хвору матір похилого віку (а.с.29-33), стан здоров'я як відповідача, так і дитини, її вік та потреби і вважає необхідним відповідно до ст.184 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 440 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей.

Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, сторонами не надано, а інших утриманців, крім матері, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України відповідач не має.

Крім цього, у зв'язку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-182,184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.Жданово Солонянського району Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 440 (чотириста сорок) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 17 лютого 2016 року до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, відмовивши в задоволенні решти позову.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина