Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3330/15-ц

Номер провадження: 2-о/511/8/16

07 квітня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванова О. В.,

секретаря Кирилової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Новоукраїнська сільська рада Роздільнянського району Одеської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою та просить суд винести рішення, яким встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: що ОСОБА_2, яка померла 28.02.2011 року була рідною матір'ю заявника; ОСОБА_3 яка померла 14.08.1994 року була рідною матірю ОСОБА_2, яка померла 28.02.2011 року; ОСОБА_4, який помер 30.08.1997 року, був чоловіком ОСОБА_2, яка померла 28.02.2011 року; факт постійного проживання разом з спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті 28.02.2011 року; встановити належність Сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ОД №0090797 від 14.02.1997 року розміром 7,6га в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі(на місцевості), яка перебуває у власності КСП "ім. Шевченко" ОСОБА_4, який помер 30.08.1997 року. Заявник має намір оформити належним чином право на спадщину, яка відкрилась після смерті його матері, проте при зверненні в нотаріальну контору, йому було відмовлено в звязку з тим, що мають розбіжності у свідоцтві про народження заявника в написанні імя його матері, замість правильного «Зіновія» зазначене «Євгенія», у свідоцтві про народження ОСОБА_5 зазначено прізвище «Іваніщів» імя «Зіновія», у свідоцтві про одруження зазначено, що ОСОБА_4 уклав шлюб з «Іваніщева Євгенія Олександрівна», у сертифікаті на право на земельну частку(пай) виданим на імя «Медвідь Дмитрій Іванович», в той час як у свідоцтві про смерть зазначено імя померлого «Дмитро».

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні свої заявлені вимоги підтримав, суду пояснив, що ОСОБА_4, який помер 30.08.1997 року та ОСОБА_2, яка померла 28.11.2011 року між собою були чоловік та жінка, йому вони були батьками, ОСОБА_3, яка померла 14.08.1994 року приходилася йому бабусею, а його матері ОСОБА_2 - матірю. За життя по селу за місцем проживання батьків його мати всі називали по імені Євгенія. Окрім нього в сімї було ще два сина та сестра, брати померли. У звязку з тим, що його мати ОСОБА_2 останні роки свого життя тяжко хворіла та потребувала сторонньої допомоги, він змушений був постійно проживати та доглядати за нею, в тому числі постійно проживав з матірю на день її смерті, тобто 28.02.2011 року. Окрім того, при зверненні в нотаріальну контору для оформлення належним чином право на спадщину, яка відкрилась після смерті його матері, йому було відмовлено в звязку з тим, що маються розбіжності у свідоцтві про народження заявника в написанні імя його матері, замість правильного «Зіновія» зазначене «Євгенія», у свідоцтві про народження ОСОБА_5 зазначено прізвище «Іваніщів» імя «Зіновія», у свідоцтві про одруження зазначено, що ОСОБА_4 уклав шлюб з «Іваніщева Євгенія Олександрівна», у сертифікаті на право на земельну частку(пай) виданим на імя «Медвідь Дмитрій Іванович», в той час як у свідоцтві про смерть зазначено імя померлого «Дмитро».Практично у всіх документах матері та батька є помилки, які утворилися або у звязку з перекладом призвіща з російської мови на українську, або у звязку з неправильним зазначенням імя матері або батька. Іншим чином реалізувати свої права на спадщину він не має можливості, т.я. отримав відмову нотаріуса з цих підстав. Окрім того зазначав, що навіть сертифікат на земельну ділянку має помилки, тому він змушений звернутися до суду з вказаними фактами. В подальшому до суду надав заяву згідно якої свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі просив суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю.

Заінтересована особа Новоукраїнська сільська рада Роздільнянського району, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, надавши суду письмове клопотання про розгляд справи без участі їх представника, заперечень проти заяви не має.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_1, який являється її чоловіком, дійсно з моменту хвороби матері, постійно проживав разом зі своєю матір'ю ОСОБА_2 в буд. №115, по вул. Шевченко, в с.Новоукраїнка, Роздільнянського району Одеської області, доглядав за матір'ю, коли та померла, займався її похованням. Стверджувала, що у чоловіка був також батько ОСОБА_4 який помер 30.08.1997 року та бабуся ОСОБА_3 яка померла 14.08.1994 року. Вони всі проживали разом. Встановлення юридичних фактів для її чоловіка потрібно для того, щоб він міг прийняти спадщину від умерлої мати.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що сімю ОСОБА_1 знає давно. Підтвердив, що в 1994 році перша померла в сімї баба заявника ОСОБА_3, потім в 1997 році помер його батько, я його знав як ОСОБА_4, чому в документах він значиться як «Дмитрій» пояснити не зміг, тому що не знає, і в 2011 році померла його мати, як він знав «Євгенія», проте, що вона у документах «Зіновія» узнав в судовому засіданні, раніше її всі називали «Євгенія». Заявник ОСОБА_1 розповідав йому, що звернувся до суду з заявою про встановлення фактів для того щоб прийняти спадщину після смерті своєї матері, так як зі своєї родини він залишився один.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши заявника, свідків, врахувавши заяву зацікавленої особи, суд прийшов до висновку про задоволення вимог за наступних підстав.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ч.1 ст. 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Судом встановлено, що 14.08.1994 року у віці 83 роки померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 028126, виданим 15.08.1994 року Новоукраїнською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №15.(а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку(пай) розміром 7,6га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості), що належало спадкодавцю на підставі сертифікату серії ОД №0090786 від 14.02.1997 року.

Єдиним спадкоємцем на майно ОСОБА_3 була її донька ОСОБА_1 (до одруження ОСОБА_8) ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

30.08.1997 року у віці 58 років помер ОСОБА_4 (чоловік ОСОБА_2О.), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 259886, виданим 01.09.1997 року Новоукраїнською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 15.(а.с.15).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 7,6га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі(на місцевості), яка перебуває у власності КСП «ім..Шевченко», яке належало спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ОД № 0090797 від 14.02.1997 року.(а.с.9, зворот).

Спадкоємцями першої черги за законом на момент смерті ОСОБА_4 були: ОСОБА_2, дружина померлого, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-УР № 783878 виданим 03.11.1960 року Новоукраїнським С/Загс Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №17.(а.с.11); ОСОБА_1(заявник по справі) ІНФОРМАЦІЯ_2, син померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІ-УР №1142124, виданим Новоукраїнським с/Загс Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №6.(а.с.17).

Заявник ОСОБА_1 спадщину після смерті батька не прийняв, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався.

28.02.2011 року у віці 69 років ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 263899, виданим 03.03.2011 року виконавчим комітетом Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №6.(а.с.12).

Єдиним спадкоємцем за законом на спадщину яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 є заявник по справі ОСОБА_1,

В свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії VІ-УР №1142124, виданим на російській мові, Новоукраїнським с/Загс Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №6 від 06.02.1964 року, батьками значяться ОСОБА_10 та ОСОБА_11(рос.мова). (а.с.17).

З актового запису про народження № 6 від 1964 року заявника, вбачається, що в графі відомості про батьків, занесена запис російською мовою: батько ОСОБА_10, мати ОСОБА_11.(.а.с.39).

Окрім цього, в свідоцтві про народження серії І-ЯР № 065986 виданим 21.08.1957 року архів ЗАГС Дрогобичської області, актовий запис № 138, прізвище матері заявника вказано «Іваніщив» імя «Зіновія» батьками якої являлися «ОСОБА_8 та ОСОБА_12(а.с.10), але при реєстрації шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_13, в свідоцтві про шлюб прізвище матері заявника вказали як «Іваніщева Євгенія Олександрівна».

З актового запису про смерть №6 від 03.03.2011 року, імя матері заявника вказано «Зіновія» (а.с.40), що співпадає з її імям наданим їй при її народженні та реєстрації її імя «Зиновія» в книзі новонароджених с.Тселешниця Ошварова, Нижньо Устрицького району Республіки Польща.(а.с.49-50).

З Форми №1 наданої Роздільнянським РС ГУ ДМС України в Одеській області щодо видачі 02.11.1997 році у звязку з документуванням на підставі свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб, вбачається, що паспорт виданий на імя «Медвідь Зіновії Олександрівни»(дівоче прізвище ОСОБА_13).(а.с.45).

З Форми №1, наданої Роздільнянським РС ГУ ДМС України в Одеській області щодо видачі 21.01.2003 році паспорту у звязку з обміном, вказано, що паспорт також виданий на « Медвідь Зіновію Олександрівну».(а.с.44).

За життя ОСОБА_2 мала право власності на земельну ділянку площею 6,12 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0029, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №039356 від 18.03.2004 року.(а.с.13-14).

Судом встановлено, що свідоцтво про народження заявника ОСОБА_1, було складено на підставі актового запису про народження, в яке були внесені відомості про батьків відповідно до свідоцтва про шлюб, в якому в написанні прізвища та імя матері заявника вже була допущена помилка, а саме: «Іваніщива Євгенія» замість правильного «Іваніщив Зіновія».(а.с.11;39).

Таким чином, оцінивши усі наявні докази по справі, суд приходить до висновку, що розбіжності в документах є лише орфографічними помилками, допущеними при перекладі певних документів із російської мови на українську мову та повязаними з людським фактором, та вказані документи підтверджують ідентичність вказаних осіб та родинні відносини заявника та померлих, тому суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_3, яка померла 14.08.1994 року дійсно була рідною матірю ОСОБА_2, померлої 28.02.2011 року; що ОСОБА_4, який помер 30.08.1997 року дійсно був чоловіком ОСОБА_2 та що ОСОБА_2 дійсно була рідною матір`ю заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Окрім того, у звязку з тим, що мати заявника ОСОБА_2 останні роки свого життя дуже тяжко хворіла та потребувала сторонньої допомоги, йому прийшлося постійно проживати разом з нею та доглядати за нею до дня її смерті, тобто до 28.02.2011 року, що підтверджується довідкою Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за №381 від 27.11.2015 року та поясненнями свідків.(а.с.19).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

У відповідності до ст. 256 ЦПК України, справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення підвідомчі судам. Якщо законодавство не передбачає можливості встановлення даних фактів іншим шляхом, але від їх установлення залежить зміна, виникнення особистих та майнових прав громадян, то згідно ст.259 ЦПК України, суд вправі встановити даний факт.

Таким чином, суд приходить до висновку, що судом достовірно встановлено, що заявник постійно проживав з спадкодавцем ОСОБА_2 на день її смерті - 28.02.2011 року.

Окрім того, щодо розбіжностей імя у сертифікаті на право на земельну частку(пай) та свідоцтві про смерть, у яких імя вказані відповідно «Дмитрій» та «Дмитро» (а.с.15, 16), то в цьому випадку суд дійшов висновку, що при складанні цих документів у сільській раді при перекладі з російської на українську мову по неуважності була допущена механічна помилка.

Той факт, що особа із імям «Дмитрій» та «Дмитро» є однією і тією ж особою може бути підтверджено тим, що у всіх документах, які складені на вищевказане імя, а саме: в актовому запису про смерть (а.с.37), свідоцтві про одруження (а.с.11), у довідці форми № 1 (а.с.45) співпадають дата та місце народження та місце проживання вищевказаної особи.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 25) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що відповідно до п.1 ст.273 (1502-06) ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що судом достовірно встановлено, що Сертифікат на право на земельну частку(пай) серії ОД №0090797 від 14.02.1997 року, розміром 7,6га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі(на місцевості), яка перебуває у власності КСП «ім. Шевченко» дійсно належить саме ОСОБА_4.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 26 ч.2, 57, 60, 158, 197, 208, 209, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Новоукраїнська сільська рада Роздільнянського району Одеської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла 14.08.1994 року була рідною матірю ОСОБА_2, померлої 28.02.2011 року.

Встановити факт, що ОСОБА_4, який помер 30.08.1997 року був чоловіком ОСОБА_2, померлої 28.02.2011 року.

Встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла 28.02.2011 року була рідною матір`ю заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 з спадкодавцем ОСОБА_2 на день її смерті (день відкриття спадщини), тобто на 28.02.2011 року.

Встановити факт належності Сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ОД №0090797 від 14.02.1997 року, розміром 7,6га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі(на місцевості), яка перебуває у власності КСП «ім. Шевченко» ОСОБА_4, який помер 30.08.1997 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. В. Іванова