У х в а л а

іменем україни

24 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кадєтової О.В.,

Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації, директора Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_3 про поновлення на роботі, встановлення педагогічного навантаження, виплату допомоги з тимчасової непрацездатності, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, скасування наказів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2015 року, додаткове рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 03 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, із урахуванням неодноразово уточнених позовних вимог, просив визнати незаконним його звільнення з посад вчителя фізкультури та бібліотекаря (0,5 ставки) Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів; скасувати наказ Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації № 83-К від 20 квітня 2015 року про звільнення його з посади вчителя фізкультури Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів за прогул та наказ директора Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_3 від 17 квітня 2015 року № 189-К про звільнення його з посади бібліотекаря (0,5 ставки) Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів за прогул; поновити його на роботі та стягнути з відповідачів середній заробіток за час вимушеного прогулу; зобов'язати директора Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_3 встановити йому тижневе педагогічне навантаження на 2014-2015 навчальний рік з 01 вересня 2014 року згідно чинного законодавства; зобов'язати відповідачів виплатити йому допомогу з тимчасової непрацездатності з 01 вересня 2014 року по 24 вересня 2014 року та з 23 лютого 2015 року по 25 березня 2015 року відповідно до вимог чинного законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 28 серпня 2014 року його було поновлено на посадах вчителя фізкультури та бібліотекаря (0,5 ставки) Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів із 26 лютого 2014 року.

Із 01 вересня 2014 року до 24 вересня 2014 року він хворів, на підтвердження чого йому було видано листок непрацездатності.

Проте, достеменно знаючи про наявність рішення суду про поновлення його на роботі, директор школи Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів не поцікавилась, чому він у вересні 2014 року не вийшов на роботу.

12 вересня 2014 року Відділ освіти Бучацької районної державної адміністрації повідомив його про те, що на виконання вказаного рішення апеляційного суду наказом від 10 вересня 2014 року № 256-К його поновлено на посаді вчителя фізкультури Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів. Проте приступити до виконання обов'язків вчителя фізкультури він не може, оскільки за час розгляду судами справи про поновлення його на роботі, на його посаду вчителя фізкультури було призначено іншу особу, яку не звільнено.

Водночас, директором Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів видано наказ про поновлення його на посаді бібліотекаря (0,5 ставки) тільки з 19 вересня 2014 року.

Перебуваючи у відпустці без збереження заробітної плати з 26 вересня 2014 року по 19 грудня 2014 року, він у жовтні 2014 року звернувся до бухгалтерії Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації, після чого 15 грудня 2014 року йому стало відомо про те, що директором школи з 01 вересня 2014 року йому визначено 2 години уроків фізкультури, а з 19 вересня 2014 року - 0,5 ставки бібліотекаря. Проте таке рішення директора школи суперечить ст. 25 Закону України «Про загальну середню освіту» та постанові Кабінету Міністрів України від 14 червня 2014 року № 946. Крім того, у 2013-2014 навчальному році його тижневе навантаження становило 16 годин фізкультури та 0,5 ставки бібліотекаря, а згоди на зменшення навантаження він не надавав.

Із листа Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації від 15 грудня 2014 року йому стало відомо про те, що директор Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів протарифікувала його на 2 години спецмедгрупи, якої у школі фактично не існує у зв'язку з відсутністю дітей з відповідними діагнозами.

Вказані порушення з боку директора школи призвели до неправильного нарахування йому допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, що була пов'язана з хворобами.

Після закінчення відпустки 22 грудня 2014 року він з вини директора школи не мав можливості виконувати свої трудові обов'язки, оскільки не було звільнено вчителя фізкультури, який був прийнятий на його місце, а виконання обов'язків бібліотекаря було покладено на іншого вчителя.

Крім того, під час судового засідання 19 лютого 2015 року директор школи повідомила його про необхідність з'явитись на робочому місці з 20 лютого 2015 року, проте, коли він з'явився у школі 20 лютого 2015 року, у робочому кабінеті директора школи чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4 із сторонніми особами завдали йому тілесних ушкоджень, після чого він більше місяця лікувався у медичному закладі, на підтвердження чого йому було видано листок тимчасової непрацездатності.

17 квітня 2014 року наказом № 189-К Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів його звільнено з посади бібліотекаря (0,5 ставки) за прогул, а 20 квітня 2015 року видано наказ Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації № 83-К від про звільнення його з посади вчителя фізкультури Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів за прогул.

Проте він прогулу не вчиняв, оскільки його невихід на роботу з огляду на незаконно зменшене навантаження, що фактично є незаконним переведенням на іншу роботу - є вимушеним прогулом.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2015 року в позові ОСОБА_2 про встановлення йому тижневого навантаження на 2014-2015 навчальний рік з 01 вересня 2014 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання виплатити йому допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю з 01 вересня 2014 року до 24 вересня 2014 року та з 23 лютого 2015 року до 25 березня 2015 року - відмовлено.

Додатковим рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2015 року відмовлено в позові ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення його з роботи, скасування наказів про звільнення та поновлення його на роботі з тижневим навантаженням 16 годин вчителя фізкультури та 0,5 ставки бібліотекаря.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 03 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині вирішення позовних вимог про встановлення педагогічного навантаження та виплату допомоги з тимчасової непрацездатності; ухвалено в цій частині нове рішення. Визнано незаконним зменшення ОСОБА_2 з 01 вересня 2014 року тижневого педагогічного навантаження та зобов'язано Відділ освіти Бучацької районної державної адміністрації провести перерахунок та нарахування допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_2 за період із 01 по 24 вересня 2014 року та з 23 лютого 2014 року по 24 березня 2015 року із урахуванням тижневого навантаження 14,5 годин фізкультури та 0,5 ставки бібліотекаря, із урахуванням виплачених сум, та передати до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у Бучацькому районі, для виплати перерахованих коштів. В іншій частині рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить вказані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про встановлення йому педагогічного навантаження на 2014-2015 навчальний рік та 2015-2016 навчальний рік відповідно до рішення апеляційного суду Тернопільської області від 28 серпня 2014 року; скасувати наказ Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 17 квітня 2015 року № 189-К та наказ Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації № 83-К від 20 квітня 2015 року; поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 28 серпня 2014 року поновлено ОСОБА_2 на посаді вчителя фізкультури та бібліотекаря (0,5 ставки) Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів.

Відповідно до наказу начальника Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації від 10 вересня 2014 року № 256-К ОСОБА_2 поновлено на посаді вчителя фізичної культури Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів з 25 лютого 2014 року на підставі рішення апеляційного суду Тернопільської області від 28 серпня 2014 року.

Наказом директора Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 18 вересня 2014 року № 181-К ОСОБА_2 поновлено на посаді вчителя фізкультури з 26 лютого 2014 року.

Наказом директора Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 19 вересня 2014 року № 181-К ОСОБА_2 поновлено на посаді бібліотекаря.

На 2014-2015 навчальний рік у Ліщанецькій загальноосвітній школі І-ІІ ступенів передбачено викладання 14,5 год. фізкультури щотижня (а.с. 215).

На 2014-2015 навчальний рік вчителя ОСОБА_2 про тарифіковано директором школи на 2 год. фізкультури, а з 19 вересня 2014 року - на 0,5 ставки бібліотекаря.

Із 01 вересня 2014 року до 24 вересня 2014 року ОСОБА_2 хворів, на підтвердження чого надав листок з тимчасової непрацездатності.

Із 26 вересня 2014 року по 09 жовтня 2014 року ОСОБА_2 перебував у відпустці без збереження заробітної плати.

Із 10 жовтня 2014 року по 04 грудня 2014 року ОСОБА_2 перебував у щорічній основній оплачуваній відпустці.

Із 05 грудня 2014 року по 20 грудня 2014 року ОСОБА_2 перебував у відпустці без збереження заробітної плати.

18 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації із заявою про звільнення, яку відкликав 30 грудня 2014 року.

Із 23 лютого 2015 року по 24 березня 2015 року ОСОБА_2 хворів, на підтвердження чого надав листок з тимчасової непрацездатності.

Наказом директора Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 17 квітня 2015 року № 189-К бібліотекаря ОСОБА_2 звільнено з роботи із 17 квітня 2015 року відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за вчинення прогулу.

Наказом начальника Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації від 20 квітня 2015 року № 83-К вчителя фізкультури Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_2 звільнено з роботи з 20 квітня 2015 року відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за вчинення прогулу.

Відмовляючи в позові ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що він не довів порушення своїх прав відповідачем у частині вимог про встановлення тижневого педагогічного навантаження на 2014-2015 навчальний рік з 01 вересня 2014 року згідно чинного законодавства. У вересні 2014 року ОСОБА_2 було допущено до роботи на посадах вчителя фізкультури та бібліотекаря Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, проте відсутність його на роботі без поважних причин протягом тривалого часу та відмова від надання пояснень з цього приводу стало підставою для звільнення його за прогул, яке було здійснено із дотримання відповідної процедури.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про те, що відсутність ОСОБА_2 на роботі з 25 березня 2015 року по 17 квітня 2015 року є прогулом, тому, із урахуванням згоди профспілкових організацій, накази директора Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 17 квітня 2015 року № 189-К та начальника Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації від 20 квітня 2015 року № 83-К про його звільнення за прогул є законними. За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позову про встановлення педагогічного навантаження ОСОБА_2 на 2015-2016 навчальний рік, а також підстави для поновлення його на роботі та стягнення з відповідачів середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Водночас, апеляційний суд дійшов висновку про те, що директор Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів перед початком 2014-2015 навчального року протиправно зменшила тижневе педагогічне навантаження вчителя фізкультури ОСОБА_2 до 2 навчальних годин фізкультури у спецмедгрупі, що призвело до неправильного нарахування йому допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю за період із 01 по 14 вересня 2014 року та з 23 лютого 2015 року по 24 березня 2015 року. За таких обставин розмір вказаної допомоги ОСОБА_2 має бути перераховано, виходячи із тижневого навантаження 14,5 годин фізкультури та 0,5 ставки бібліотекаря.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Встановивши, що з 25 березня 2015 року по 17 квітня 2015 року вчитель фізкультури та бібліотекар (0,5 ставки) Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_2 не виходив на роботу без поважних причин, суди дійшли правильного висновку про те, що оскільки він не навів поважних причин відсутності на роботі у цей період та не надав відповідних доказів, така відсутність на робочому місці є прогулом.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 про те, що на посаді вчителя фізкультури у цей період працювала інша особа, до того ж керівництвом школи не було організовано передачу бібліотеки від іншого вчителя, не є підставою для скасування ухвалених у справі рішень в цій частині, оскільки докази про те, що ОСОБА_2 не міг потрапити до свого робочого місця (спортзалу школи чи бібліотеки) після 24 березня 2015 року у матеріалах справи відсутні.

Посилання заявника на те, що вказані обставини свідчать про його відсторонення від роботи є необґрунтованими, оскільки докази неможливості проводити ним уроки фізкультури чи працювати бібліотекарем після 24 березня 2015 року відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про загальну середню освіту» педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності - час, призначений для здійснення навчально-виховного процесу. Педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку, а також інші види педагогічної діяльності. Розподіл педагогічного навантаження у загальноосвітньому навчальному закладі здійснюється його керівником і затверджується відповідним органом управління освітою.

Частиною 2 статті 25 Закону України «Про загальну середню освіту» педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності обсягом менше тарифної ставки, передбаченої частиною першою цієї статті, встановлюється тільки за його згодою. Перерозподіл педагогічного навантаження протягом навчального року допускається у разі зміни кількості годин з окремих предметів, що передбачається робочим навчальним планом, або за письмовою згодою педагогічного працівника з додержанням законодавства України про працю.

Відповідно до пункту 63 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15 квітня 1993 року № 102, оплата праці педагогічних працівників установ і закладів освіти провадиться виходячи із встановлених ставок заробітної плати (посадових окладів) з урахуванням підвищень, фактичного обсягу педагогічної роботи, доплат та надбавок. Навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі. Обсяг навчальної та іншої педагогічної роботи, яку може виконувати педагогічний працівник за основним місцем роботи, граничними розмірами не обмежується.

Як убачається із матеріалів справи, відповідно до розподілу навчального часу Ліщанецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів на 2014-2015 навчальний рік, погодженого 28 серпня 2014 року радою та затвердженого 29 серпня 2014 року начальником відділу освіти, з 5 по 9 класи у школі виділено 14,5 годин для проведення уроків фізкультури.

Оскільки докази про скасування чи зміну розподілу навчального часу уроків фізкультури на 2014-2015 навчальний рік у матеріалах справи відсутні, ОСОБА_2 було незаконно зменшено педагогічне навантаження з викладання фізкультури, тому апеляційний суд дійшов правильного висновку про зобов'язання перерахувати розмір допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю за період із 01 по 14 вересня 2014 року та з 23 лютого 2015 року по 24 березня 2015 року, виходячи із такого педагогічного навантаження (14,5 годин), а також з урахуванням 0,5 ставки бібліотекаря.

Отже доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення без змін рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: О.В. Кадєтова

В.О. Кузнєцов