Справа № 357/1295/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 надала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за прострочення виконання зобов»язання за договором позики, мотивуючи тим, що 16.05.2015 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів на суму 2000доларів США, які відповідач отримав та зобов»язувався повернути не пізніше 3-х місяців. За користування грошима, відповідач зобов»язувався сплачувати проценти в розмірі 1350грн. щомісячно. В установлений строк відповідач борг не повернув, від виконання свого обовязку відмовляється, від зустрічей з позивачем ухиляється, а тому позивач вимушений звертатися до суду, посилаючись на зазначені обставини, просив суд позов задовольнити та стягнути борг в сумі - 2000доларів США , що за офіційним курсом на дату подачі позову до суду становить 47000грн., 10800грн. проценти за користування позикою, пеню в сумі 13 659,61грн. та інфляційні збитки 23589,30грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник за договором позовні вимоги підтримали, в письмових поясненнях до суду зазначити , що з відповідача на користь позивачки належить стягнути 20000доларів США, проценти за користування грошовими коштами за 8 місяців в сумі 10800грн., збитки від інфляції, згідно з ст.. 625 ЦК України 23589,30грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував про стягнення суми боргу 1750доларів США., решту позовних вимог не визнав, пояснив, що кошти повертав, але письмові розписки про їх повернення не складалися.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що між сторонами дійсно 16.05.2015року було укладено договір позики грошей на суму 2000доларів США.

зі строком повернення не пізніше 3-х місяців.

Даний факт підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_2 та його поясненнями в судовому засіданні, згідно з якими ці обставини визнаються.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 цього Кодексу зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Також, згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Позивач послався на те, що грошові кошти відповідачем не поверталися, проценти, передбачені договором не сплачувалися.

Дійсно в письмовій розписці сторони домовилися про суму позики 2000доларів США та сплату процентів за користування грошима в розмірі 1350грн. щомісячно, протягом 3-х місяців.

Суд не бере до уваги твердження позивача в частині застосування статті 533 ЦК України щодо валюти виконання зобовязання.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України).

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Такими випадками є стаття 193, частина четверта статті 654 ЦК України, Закон України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93, Закон України від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Тому, на думку суду, в частині позовних вимог щодо стягнення боргу необхідно, виходити саме з вищенаведеного та стягнути на користь позивачки суду боргу в гривнях, суму нараховувати, з врахуванням офіційного курсу долара США до гривні, встановленого НБ України, яка станом на день постановлення рішення суду становить: 25800грн. за 100долларів США, а всього належить стягнути 51900 грн.

В частині позовних вимог щодо стягнення процентів за користування грошима, суд враховує умови договору, а саме повернення коштів протягом 3-х місяців, а тому проценти за користування позикою, належить стягувати за три місяці: 1350 х 3 = 4050грн.

Інфляційні втрати, які просить позивач стягнути в розмірі 23589,30грн., підлягають до стягнення частково.

Так, сума інфляції розраховується за формулою:(Сума боргу х процент інфляції) сума боргу : 51900 х 102,9% 51900 = 1546,65 грн.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження представника позивача щодо стягнення суми процентів за період з травня 2015року по січень 2016року.

Тобто, всього до стягнення підлягає сума : 51900 + 4050 + 1546,65 = 57496,65грн.

Також відповідно до вимоги ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з наведеного до стягнення на користь позивача підлягають судові витрати 550грн.

Керуючись ст.ст.15,60,88,212-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 526, 509, 533, 625, 1046,1047, 1048,1049,1050 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в розмірі 57496,65грн., який складається з суми основного боргу 51900грн., що еквівалентно за офіційним курсом НБ України 2000доларів США, 4050грн. процентів за користування позикою, 1546,65грн. інфляційні втрати.

В рещті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати 550грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_3