Справа № 364/1509/15-ц Головуючий у І інстанції Ткаченко О. В.
Провадження № 22-ц/780/1827/16 Доповідач у 2 інстанції Воробйова Н. С.
Категорія 4 18.04.2016
УХВАЛА

Іменем України

18 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Березовенко Р.В., Верланов С.М.

при секретарі Нагорній Г.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду від 28 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління статистики в Київській області,Володарської районної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Встановила :

26 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся із названим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що згідно договору міни від 02.12.2004 року він провів обмін своєї квартири АДРЕСА_1 на приміщення Володарського районного відділу статистики, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Про передачу майна був складений акт приймання-передачі не житлового приміщення. Вказував, що зазначеним приміщенням користувався за призначенням, добросовісно; безперервно, вважаючи себе власником, більше ніж 14 років володів та відкрито користується зазначеним нерухомим майном, постійно сплачує платежі.

Посилаючись на положення п.1,п.4 ст.344 ЦК України, просив визнати за ним право власності на нежилу будівлю по АДРЕСА_2 загальною площею 297,9 кв.м. та на прилеглу до неї земельну ділянку під забудовою розміром 2677,03 кв.м.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники Головного управління статистики в Київській області позовні вимоги не визнали.

Представник Володарської районної ради Київської області позовні вимоги не визнав.

Рішенням Володарського районного суду від 28 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

По справі встановлено, що 24 грудня 2003 року комісією, утвореною відповідно до розпорядження голови Володарської районної адміністрації №487, складено акт приймання-передачі нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, яке належить на праві власності ОСОБА_2 і яке передається до комунальної власності району на підставі договору дарування нежитлового приміщення від 20.12.2003 року серія НОМЕР_1

Згідно п.6 даного акту -«Пропозиції комісії» : прийняти до спільної комунальної власності району нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 До акта приймання-передачі додаються: договір дарування від 20.12.2003 року серія НОМЕР_1, оціночний акт на нежитлове приміщення від 18.12. 2003 року, акт на основні засоби, залишкова вартість; акт на малоцінні предмети, залишкова вартість (а.с.6- 6 зв.).

Матеріали справи містять Договір оренди будинку(споруди) від 28.08.2004 року, укладений між директором Володарського районного відділення статистики, з одного боку та НВК «Галеко» в особі директора ОСОБА_2 , згідно умов якого Орендодавець передав, а Орендар бере у тимчасове володіння споруду - будинок за адресою АДРЕСА_2 ( а.с. 52, П. 1, п.п. 1.1-3.1). Термін оренди - до 28 лютого 2008 року з моменту прийняття об»єкта за актом прийому передачі ( а.с.52, п.4, п.п.4.1).

Вказаний договір належним чином не завірено, дані, що зазначений договір було укладено в межах повноважень районного відділення статистики ( балансоутримувачем майна є ГУ статистики у Київській області) та зареєстровано у відповідності до чинного законодавства відсутні, ( а.с.52).

В той же час, 02.12.2004 року між Володарською районною радою, в особі голови ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір міни відповідно до якого « між сторонами здійснюється обмін наступного майна : приміщення управління статистики по АДРЕСА_2 в кількості-1 шт., власником якої є Сторона- 2 (ОСОБА_2.) на приміщення з комп»ютерним обладнанням та меблями по АДРЕСА_1 в кількості- 1 шт., власником якої є Сторона -2 ( ОСОБА_2.).

За умовами зазначеного договору до укладання Договору Сторони ніяких цивільно-правових угод стосовно згаданого майна не укладали (п.2) Договір укладено у простій письмовій формі, підписано сторонами (а.с.5).

В подальшому, рішенням двадцять першої сесії четвертого скликання Володарської районної ради №140-21-ІУ від 09 серпня 2005 року надано згоду на безоплатне ( як дар) прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району від ОСОБА_2 належне йому на правах особистої власності не житлове приміщення в багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 59 кв.м та вартістю 43 тис. грн.; уповноважено Володарську районну державну адміністрацію в подальшому вирішити питання прийняття вказаного майна у відповідності до законодавства та делегованих їй повноважень, завершивши передачу складанням відповідного договору та засвідченням його у нотаріальній конторі. Договір доручити підписати голові районної ради ( п.1,п.2, а.с. 51). Даним рішенням гарантовано гр.ОСОБА_2, що в разі прийняття до спільної власності територіальних громад Володароського району приміщення Володарського районного відділу статистики, що знаходиться в АДРЕСА_2, йому буде продане вказане приміщення по оціночній на момент продажу вартості (п.3, а.с.51).

Встановлено, що розпорядженням Володарської районної державної адміністрації Київської області № 389 від 28 вересня 2005 року прийнято до спільної власності територіальних громад Володарського району нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (п.1). Надано згоду на обмін об»єктів: нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 та будівлі державної форми власності, що обліковується на балансі Головного управління статистики у Київській області за адресою АДРЕСА_2 (п.2). Надано згоду на прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району, за рішенням КМ України, нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; надано згоду на передачу у державну власність нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у порядку обміну (п.3).

Тобто, Володарською районною державною адміністрацією Київської області у 2005 році надавалася згода на обмін об»єктів: нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 ( яка була передана безоплатно у дар ОСОБА_2 та перебувала у спільній власності територіальних громад Володарського району) та будівлі державної форми власності, що обліковувалася на балансі Головного управління статистики у Київській області за адресою АДРЕСА_2 (п.2).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з витягу з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна, адміністративна будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 станом на 13 січня 2016 року є державною власністю, балансоутримувачем майна - є ГУ статистики в Київській області (а.с.35); відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії НОМЕР_2 від 21 грудня 2009 року постійним користувачем земельної ділянки площею 0,2677 га, в АДРЕСА_2 Київської області є ГУ статистики в Київській області (а.с.36).

Згідно звернення № 12.1-50/4481 від 21.12.2015 року Головного управління статистики в Київській області на ім.»я Володарської районної ради Київської області останнє звернулося, як балансоутримувач, з пропозицією прийняти у спільну власність територіальної громади Володарського району адміністративну будівлю в АДРЕСА_2 Рішенням другої позачергової сесії сьомого скликання другого засідання Володарської районної ради Київської області було надано згоду на прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району адміністративної будівлі ( а.с. 48,49).

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, потрібно враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позову, суд виходив з того, що на час вирішення спору спірне нерухоме майно, а саме адміністративна будівля в АДРЕСА_2 є державною власністю , а земельна ділянка площею 0,2677 га за цією ж адресою, перебуває у постійному користуванні державного органу, про що достовірно було відомо позивачу ; останньому було також відомо підстави для набуття ним права власності на спірне нерухоме майно, оскільки рішенням Володарської районної ради від 09 вересня 2005 року обумовлювалася умова за якою останній вправі буде придбати спірну будівлю за договором купівлі-продажу, за умови прийняття її до спільної власності територіальних громад Володарського району. У зв»язку з чим, дійшов висновку, що в розумінні положень ст..344 ЦК України підстави для задоволення позовних вимог позивача про визнання права власності на нерухоме майно - адміністративну будівлю та земельну ділянку за набувальною давністю відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він грунтується на обставинах та матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

Посилання позивача на договір міни, укладений між ним та Володарською районною радою від 02 грудня 2004 року, за яким було здійснено обмін нежитлових приміщень, не заслуговує на увагу, оскільки даний договір належним чином не оформлений, у відповідності до вимог ЦК України нотаріально не засвідчений та не зареєстрований у визначеному порядку; в договорі зазначено, що власниками обох приміщень є саме ОСОБА_2 (а.с.5). Крім того, згідно матеріалів справи ОСОБА_2 передав належне йому на праві власності нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 безкоштовно ( в дар) у спільну власність територіальних громад Володарського району (а.с.51).

Не можна також покласти в основу доведеності позовних вимог позивача про те, що він з 2001 року є фактичним власником спірного будинку, посилання, як на доказ, на Договір оренди будинку від 28 серпня 2004 року, оскільки даний договір було укладено між Володарським районним відділенням статистики та НВК «ГАЛЕКО». При цьому даний договір не засвідчений печатками юридичних осіб та не містить даних щодо його реєстрації в порядку, визначеному чинним законодавством ( а.с.52).

Більше того, як вірно встановлено судом, ОСОБА_2 було відомо про підстави, за якими він може отримати спірне майно у власність, а саме у разі прийняття приміщення, що перебуває у державній власності до спільної власності територіальних громад шляхом купівлі вказаного приміщення по оціночній на момент продажу вартості.

Будь-які дані про те, що позивачем порушувалося питання щодо купівлі-продажу нерухомого майна - будівлі за адресою АДРЕСА_1 матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, колегія вважає, що обставини, на які посилався позивач і які підлягали доведенню в розумінні положень ст..344 ЦК України, свого підтвердження не знайшли та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін , якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст..ст.307, 308 ЦПК України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Володарського районного суду від 28 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :