Справа № 355/1896/15-ц
Провадження № 2/355/20/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Лунгул Т.А.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

за участю представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа: Баришівська селищна рада Київської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_5 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 08.06.1999 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_5 успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Толстого, 14 в смт Баришівка Київської області. Після реєстрації права власності на будинок ОСОБА_5 звернулася до Баришівської селищної ради Київської області із заявою про передачу їй у приватну власність земельної ділянки, на якій розташований будинок. Рішенням сесії Баришівської селищної ради Київської області району № 54-03-24 від 15.10.2002 року ОСОБА_5 передано в приватну власність земельна ділянка площею 0,081 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, по вул. Толстого, 14 в смт Баришівка Київської області. На підставі зазначеного рішення позивачці видано державний акт серії КВ № 015867 про право власності на земельну ділянку площею 0,081 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд , що розташована по вул. Толстого, 14 в смт Баришівка Київської області. Поруч із земельною ділянкою позивачки розташована земельна ділянка № 12 по вул. Толстого, власником якої є відповідач по справі ОСОБА_6. На момент прийняття спадщини, на межі земельних ділянок сторін був встановлений старий паркан. Після отримання правовстановлюючих документів на домоволодіння ОСОБА_5 поміняла зазначений паркан на новий, оскільки старий був вже в поганому стані. Для цього по місцю розташування старих стовпчиків були встановлені нові металеві з бетонним укріпленням. Під час встановлення нового паркану ніяких претензій з боку ОСОБА_6 до позивачки не надходило. Влітку 2012 року ОСОБА_5 намагалася відремонтувати бетонне укріплення стовпчиків паркану, однак відповідач ОСОБА_6 почав висловлювати претензії щодо проведення ремонтних робіт. В червні 2015 року ОСОБА_5 розпочала роботи по ремонту паркана, однак ОСОБА_6 почав висловлювати претензії з приводу даних робіт та розподілу земельної ділянки. 09.06.2015 року комісією Баришівської селищної ради Київської області проведено перевірку і обстеження земельних ділянок сторін і протиправних дій відповідача. За наслідками перевірки та обстеження ОСОБА_6 було рекомендовано демонтувати незаконно встановлені бетонні стовпчики та звільнити самовільно зайняту територію, яка належить ОСОБА_5. Даний акт вручено ОСОБА_6, однак до даного часу ніяких дій направлених на виконання рекомендацій комісії відповідачем не проведено. Вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_6 порушені права позивачки ОСОБА_5 як власника земельної ділянки на користування належною ділянкою, тому позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав. В заявленому позові просить суд ухвалити рішення про усунення відповідачем ОСОБА_6 перешкод у користуванні ОСОБА_5 належною на праві власності земельною ділянкою, що розташована по вул. Толстого, 14 в смт. Баришівка Київської області шляхом демонтування встановленого паркану, зобовязати відповідача ОСОБА_6 відновити становище земельної ділянки ОСОБА_5 у місці незаконно встановлених ним стовпчиків, яке існувало до порушення законних прав та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 487 гривень 20 копійок.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_5 підтримала заявлений позов, пояснила суду, що в 1999 році успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Толстого, 14 в смт Баришівка Київської області, який був огорожений парканом. В 2001 році міняли старий паркан на новий на тому самому місці, встановили металеві стовпи з бетонним укріпленням і навісили шифер. Після оформлення права власності на даний будинок ОСОБА_5 оформила у приватну власність земельну ділянку, на якій розташований будинок. В червні 2015 року ОСОБА_5 розпочала роботи по ремонту паркана, але ОСОБА_6 почав висловлювати претензії з приводу даних робіт та розподілу земельної ділянки. 09.06.2015 року комісією Баришівської селищної ради Київської області проведено перевірку і обстеження земельних ділянок сторін і протиправних дій ОСОБА_6., було рекомендовано відповідачу демонтувати незаконно встановлені бетонні стовпчики та звільнити самовільно зайняту територію, яка належить ОСОБА_5. Але до даного часу ніяких дій по виконанню рекомендацій комісії відповідачем не проведено. Вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_6 порушені її права як власника земельної ділянки на користування належною ділянкою. Просить задоволити заявлений позов.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлений позов та пояснив суду, що площа земельної ділянки позивачки ОСОБА_5 по вул. Толстого, 14 в смт Баришівка Київської області не змінилась, відповідає розмірам по державному акту, а межі земельної ділянки порушились. Відповідач ОСОБА_6 самовільно захопив частину земельної ділянки позивачки. Вважає, що діями відповідача ОСОБА_6 порушені права позивачки ОСОБА_5 як власника земельної ділянки на користування належною ділянкою, тому позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав. Просить суд ухвалити рішення про усунення відповідачем ОСОБА_6 перешкод у користуванні ОСОБА_5 належною на праві власності земельною ділянкою, що розташована по вул. Толстого, 14 в смт. Баришівка Київської області шляхом демонтування встановленого паркану, зобовязати відповідача відновити становище земельної ділянки ОСОБА_5 у місці незаконно встановлених ним стовпчиків, яке існувало до порушення законних прав.

Відповідач ОСОБА_6 заявлений позов не визнав та пояснив суду, що позивачка ОСОБА_5 приблизно в 2005 році знесла старий паркан і почала будувати новий, захопивши частину його земельної ділянки. І з цього часу у сторін іде спір стосовно межі земельної ділянки. В червні 2015 року позивачка демонтувала старий паркан і розпочала роботи по будівництву нового паркану. Відповідач ОСОБА_6 попросив позивачку відновити межу між їхніми земельними ділянками, повернути йому частину захваченої його земельної ділянки. Позивачка ОСОБА_5 відмовилась. Тоді він закопав стовпці, натягнув сітку, щоб припинити роботи по спордженню паркану до вирішення спору. В заявленому позові просить відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнала заявлений позов, просила відмовити в його задоволенні. Вважає, що права позивачки як землевласника ніяким чином діями відповідача не порушені, фактичний розмір земельної ділянки позивачки відповідає розмірам ділянки по державному акту на право її власності на землю.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнала заявлений позов та пояснила суду, що відповідачем ОСОБА_6 було запрошено спеціалізовану організацію для проведення обмірів суміжних земельних ділянок його та позивачки ОСОБА_5. Виявилось, що фактичні розміри земельної ділянки позивачки не відповідають розмірам згідно державних актів.

Представник третьої особи Баришівської селищної ради Київської області ОСОБА_4 заявлений позов визнав, просить його задоволити на підставі поданих доказів.

Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача, представників відповідача, представника третьої особи, показів свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов не обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення не підлягає задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.06.1999 року державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серії АВА № 649693, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1615, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_8, померлої 15.09.1998 року, є ОСОБА_5, спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в смт. Баришівка, вул. Толстого , 14 Київської області. 11.06.1999 року зазначене домоволодіння № 14 по вул. Толстого в смт. Баришівка Баришівського району Київської області зареєстровано Баришівським БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_5, записано в реєстрову книгу № 12, реєстровий № 1959.

Згідно виписки з рішення Баришіської селищної ради Баришівського району Київської області № 54-03-24 від 15.10.2002 року ОСОБА_5 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку, розміром 0,08 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , яка розташована по вул. Толстого, 14 в смт. Баришівка.

21.07.2004 року на підставі рішення сесії Баришівської селищної ради № 54-03-24 від 15.10.2002 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку, серії КВ № 015887, згідно якого ОСОБА_5 є власником земельної ділянки, площею 0,081 га, кадастровий номер НОМЕР_1 01 0920001 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по вул. Толстого, буд. 14 в смт. Баришівка Баришівського району Київської області.

Згідно виписки з рішення Баришіської селищної ради Баришівського району Київської області № 199-10-24 від 25.12.2003 року ОСОБА_6 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку, розміром 0,08 га , яка розташована по вул. Толстого, 12 в смт. Баришівка.

16.12.2005 року на підставі рішення сесії Баришівської селищної ради № 199-10-24 від 25.12.2003 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯА № 591773, згідно якого ОСОБА_6 є власником земельної ділянки, площею 0,083 га, кадастровий номер НОМЕР_1 01 0920003 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по вул. Толстого, буд. 12 в смт. Баришівка Баришівського району Київської області.

В 2012 році позивачка ОСОБА_5 намагалась провести ремонт бетонного укріплення паркану між її земельною ділянкою та земельною ділянкою відповідача ОСОБА_6І, але відповідач ОСОБА_6 висловлював претензії щодо проведення даних робіт та меж земельних ділянок. Відповідно було звернення сторін до Баришівської селищної ради, комісією якої проводилась перевірка конфлікту.

Згідно акту обстеження приватизованої земельної діялнки ОСОБА_5 від 03.08.2012 року земельна ділянка по вул. Толстого, 14 (власник ОСОБА_5М.) межує із земельною ділянкою по вул. Толстого, 12 (власник ОСОБА_6І.). Межові знаки: металеві стовпці з бетонним укріпленням, шиферні листи встановлені між будинками понад 10 років відповідно зазначених меж суміжних сторін, станом на 03.08.2012 рік бетонний паркан із секціями змістився, опорний фундамент тріснув у зв'язку із руйнуванням опорного цегляного стовпа (відбито фундамент від землі) зі сторони земельної ділянки суміжного власника ОСОБА_6.

В червні 2015 року позивачка ОСОБА_5 знову розпочала роботи по ремонту паркану, який встановлений на межі її земельної ділянки та земельної ділянки відповідача ОСОБА_6. Але ОСОБА_6 почав висловлювати претензії з приводу даних робіт та меж земельних ділянок його та позивачки ОСОБА_5 і між сторонами знову виникла суперечка.

09.06.2015 року комісією Баришівської селищної ради проведено обстеження земельних ділянок в смт. Баришівка по вул. Толстого, 12 та Толстого, 14 та складено відповідний акт, згідно якого комісією було виявлено, що старий фундамент під паркан (акт обстеження земельної ділянки від 2012 року) збитий, а на орієнтовній відстані 20 см від спільної межі встановлено чотири бетонні стовпчики та натягнуто сітку зі зміщенням у бік земельної ділянки ОСОБА_5, за згодою власників обох земельних ділянок комісією перевірено розмір ширини спірних земельних ділянок. Обміри проводились металевою стрічкою . В результаті орієнтовних обмірів було встановлено, що зі сторони дороги ширина ділянки ОСОБА_5 становить 17,18 м, а ширина ділянки ОСОБА_6 становить 17,09м. Для точних обмірів земельних ділянок згідно державних актів на право власності сторонам було рекомендовано звернутись до сертифікованого спеціаліста для встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Під час роботи комісії для вирішення спору суміжних землевласникам було рекомендовано ОСОБА_5 встановити свій опорний стовп на спірній межі зі сторони земель загального користування та закріпити його металевим профілем, ОСОБА_6 демонтувати бетонні стовпчики та звільнити самовільно зайняту територію.

Конфлікт між сторонами тривалий час не вирішувався і 04.08.2015 року Баришівською селищною радою Київської області по заяві ОСОБА_6 в присутності суміжного землекористувача ОСОБА_5 було проведено обстеження земельних ділянок по вулиці Л.Толстого № 12 та № 14 в смт. Баришівка. Геодизист ОСОБА_9 в присутності членів комісії провів кадастрову зйомку земельної ділянки ОСОБА_6 для можливості відновлення спірної межі між вказаними землевласниками. Комісією встановлено було, що відновити межі не можливо з підстав невідповідності координат обох земельних ділянок координатам в натурі ( на місцевості), сторонам було рекомендовано звернутись до суду.

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку в смт. Баришівка по вулиці Л.Толстого, 12, належну ОСОБА_6 ширина земельної ділянки зі сторони земель загального користування становить 17,10 м, а загальна площа даної земельної ділянки становить 0,0835га.

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку в смт. Баришівка по вулиці Л.Толстого, 14, належну ОСОБА_5 ширина земельної ділянки зі сторони земель загального користування становить 17,00 м, а загальна площа даної земельної ділянки становить 0,08083га.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до положень ч.1 ст. 15, ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений ч.2 ст. 16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з роз»ясненнями, викладеними у п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно із вимогами ст.ст. 3, 10, 60, 119 ЦПК України позивач сам визначає зміст позовних вимог, викладає обставини, якими обгрунтовуються вимоги, а суд, зберігаючи об»єктивність і неупередженість створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Право визначення підстав для предмету позову належить виключно позивачу і суд сам за власною ініціативою їх змінити не може.

Позивачкою ОСОБА_5 на підтвердження заявлених позовних вимог надано суду копію кадастрового плану земельної ділянки по вулиці Л.Толстого, 14 в смт. Баришівка, виготовленого та наявного в матеріалах технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку за 2003 рік ( т.1 а.с. 27, 180). Відповідно до наданого кадастрового плану та технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ширина земельної ділянки позивачки, яка передавалась їй у власність зі сторони земель загального користування становить 17,00 м, довжина даної земельної ділянки зі сторони земель суміжного землевласника ОСОБА_6 становить 48,10 м, а загальна площа даної земельної ділянки становить 0,08083га.

Під час розгляду даної справи ТОВ «Геопростір Плюс» по зверненню позивачки ОСОБА_5 було виготовлено кадастровий план земельної ділянки :01:0920001 по вулиці Л.Толстого, 14, належної ОСОБА_5 та зведений план земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_6; С.І. ( т.1 а.с. 129, 130). Відповідно до вказаного виготовленого кадастрового плану земельної ділянки ширина земельної ділянки позивачки, яка знаходиться у власності ОСОБА_5 зі сторони земель загального користування становить 17,18 м, довжина даної земельної ділянки зі сторони земель суміжного землевласника ОСОБА_6 становить 24.9+23.4=48,30 м а загальна площа даної земельної ділянки становить 0,0813га. На час проведення обміру вказаної земельної ділянки та виготовлення кадастрового плану 29.01.2016 року ширина земельної ділянки, її довжина зі сторони сусіднього землевласника ОСОБА_6 не зменшилась. Згідно зведеного плану земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбулося накладення земельної ділянки ОСОБА_6 на земельні ділянки позивачки ОСОБА_5 та сусідньої земельної ділянки ОСОБА_10.

Під час розгляду даної справи фізичною особою підприємцем ОСОБА_11 по зверненню відповідача ОСОБА_6 було проведено кадастрову зйомку розташування земельних ділянок в смт. Баришівка по вулиці Л.Толстого, 12, 14 ( т.1 а.с. 198-200, т.2) належних сторонам з розмірами між поворотними точками. Відповідно до даної схеми за даними державного реєстру ширина земельної ділянки ОСОБА_5 зі сторони земель загального користування становить 17,00м, площа становить 0,0808 ( 808.35 кв.м), ширина земельної ділянки ОСОБА_6 становить 17,1 м, площа становить 0,083 ( 835.14 кв.м.). Відповідно до цієї ж схеми фактична ширина земельної ділянки ОСОБА_5 зі сторони земель загального користування становить 17,67м, площа становить 0,0839 ( 839.5 кв.м), ширина земельної ділянки ОСОБА_6 становить 16.64 м, площа становить 0,082 ( 823.56 кв.м.).

Допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста ОСОБА_12 підтвердила суду, що спеціалісти ФОП ОСОБА_11 проводили обміри земельних ділянок сторін по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Геометричні параметри обох земельних ділянок не співпадають із розмірами у державному кадастрі, при цьому робилися обміри із урахуванням початку відліку від обох стовпчиків, від яких по межі суміжних землевласників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено на спірній межі паркан. Пояснила суд, що розмір земельної ділянки ОСОБА_5 по даних державного кадастру становить 808 кв.м, а фактично становить більше 839 кв.м., розмір земельної ділянки ОСОБА_6 по даних державного кадастру становить 835 кв.м., а фактично становить 823 кв.м., його земельна ділянка зменшилась у розмірах. Обміри проведені найточнішим прибором через дані 24 супутників, похибка у вимірах вказаним прибором становить лише декілька міліметрів.

Допитаний в якості спеціаліста ОСОБА_13 пояснив суду, що проводив обміри земельної ділянки ОСОБА_5 прибором не такої точності як у ФОП ОСОБА_11, що працюють у системі ще 1963 року, похибка у її вимірах у даному випадку становить 47 см, а взагалі прибор їх дає похибку в межах 20-40 см.

Допитаний в якості спеціаліста ОСОБА_14 пояснив суду, що разом з ОСОБА_13 проводили обміри земельної ділянки ОСОБА_5, за основу виміру брали існуючі паркани.

Кадастрова зйомка земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з розмірами між поворотними точками проводилась в 2016 році приймачем GPS HiPer SR ( L1/L2), свідоцтво про повірку якого надано суду. Кадастрова зйомка земельної ділянки ОСОБА_5 проводилась 29.01.2016 року ТОВ «Геопростір Плюс», суду не надано будь-які відомості на підтвердження проведення повірку робочого засобу вимірювальної техніки та дозволу на проведення таких робіт наявними у даному товаристві приборами. Похибка у вимірах, проведених ФОП ОСОБА_11 приймачем GPS HiPer SR ( L1/L2), становить лише декілька міліметрів. І згідно даних вимірів розмір земельної ділянки ОСОБА_5 по даних державного кадастру становить 808,35 кв.м, а фактично становить більше 839,5 кв.м., розмір земельної ділянки ОСОБА_6 по даних державного кадастру становить 835,14 кв.м., а фактично становить 823,56 кв.м.. Земельна ділянка ОСОБА_5 не зменшилась у розмірах, навіть збільшилась, а земельна ділянка ОСОБА_6 зменшилась. Суміжна земельна ділянка ОСОБА_10 не змінилась у розмірах та не змінилась у конфігурації, як підтвердила сама ОСОБА_10 допитана в судовому засіданні в якості свідка. І земельна ділянка відповідача ОСОБА_6 не змінилась у розмірах та конфігурації за рахунок земельної ділянки ОСОБА_10.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

На роз»яснення суду необхідності у даному випадку призначення та проведення по даній справі судово - технічної земельної експертизи по питанню визначення відповідності фактичної площі і меж земельної ділянки правовстановлюючим документам у судовому засіданні ні позивачка, ні її представник, ні відповідач, ні його представники не погодились на призначення та проведення вказаної експертизи. Розгляд даної справи проводився судом по наданих сторонами доказах.

Судом встановлено, що фактичне розташування земельних ділянок позивачки ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_6 не відповідають відомостям, які містяться в матеріалах справи, зокрема каталогам координат поворотних точок меж земельних ділянок. Позивачка ОСОБА_5 не надала суду доказів порушення її прав як землевласника саме відповідачем ОСОБА_6, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

-показами свідка ОСОБА_15 про те, що в червні місяці 2015 року бачив як двоє робітників ремонтували фундамент на паркан на подвір»ї ОСОБА_6 та ОСОБА_5, паркан між їхніми земельними ділянками стояв багато років;

-показами свідка ОСОБА_16, яка підтвердила суду, що влітку 2015 року була свідком як у ОСОБА_5 двоє робітників розбивали фундамент і між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 виникла через це сварка;

-показами свідка ОСОБА_10, яка підтвердила суду, що її земельна ділянка межує із земельною ділянкою ОСОБА_5, паркан між ділянками стоїть більше тридцяти років, паркан між земельними ділянками ОСОБА_6 та ОСОБА_5 стоїть з 1982 року на тих же межах;

-показами свідка ОСОБА_17 про те, що він тривалий час був депутатом по вулиці Толстого і йому відомо про тривалий конфлікт між сторонами по справі з приводу меж земельних ділянок, ОСОБА_6 тривалий час лояльно відносився до дій ОСОБА_5 щодо захоплення частини його земельної ділянки, влітку 2015 року його запросили в складі комісії селищної ради як депутата для складання акту і бачив, що ОСОБА_5 заливали фундамент на території земельної ділянки ОСОБА_6, роботи проводились зі сторони ОСОБА_6;

-свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.06.1999 року серії АВА № 649693, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1615, виданого державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_8 є ОСОБА_5, спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в смт. Баришівка, вул. Толстого , 14 Київської області;

-рішенням Баришіської селищної ради Київської області № 54-03-24 від 15.10.2002 року про передачу ОСОБА_5 безкоштовно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,08 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Толстого, 14 в смт. Баришівка;

-копією державного акту на право власності на земельну ділянку, серії КВ № 015887, згідно якого ОСОБА_5 є власником земельної ділянки, площею 0,081 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. Толстого, буд. 14 в смт. Баришівка Баришівського району Київської області;

-рішенням Баришіської селищної ради Київської області № 199-10-24 від 25.12.2003 року про передачу ОСОБА_6 безкоштовно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,08 га по вул. Толстого, 12 в смт. Баришівка;

-копією державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 16.12.2005 року, серії ЯА № 591773, згідно якого ОСОБА_6 є власником земельної ділянки, площею 0,083 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. Толстого, буд. 12 в смт. Баришівка Київської області;

-актом обстеження земельних ділянок від 09.06.2015 року в смт. Баришівка по вул. Толстого, 12 та Толстого, 14 Київської області;

-актом Баришівської селищної ради Київської області від 04.08.2015 року проведення обстеження земельних ділянок по вулиці Л.Толстого № 12 та № 14 в смт. Баришівка;

-копією технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку в смт. Баришівка по вулиці Л.Толстого, 12, належну ОСОБА_6;

-копією технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку в смт. Баришівка по вулиці Л.Толстого, 14, належну ОСОБА_5 ;

-іншими матеріалами справи.

За даних обставин позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 91, 103, 152 ЗК України, ст.ст. 3, 10, 16, 60, 119 ЦПК України, п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Баришівська селищна рада Київської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_18