Ухвала іменем україни
05 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 лютого 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди завданої злочином, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи, просила стягнути з ОСОБА_2, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» матеріальну шкоду в сумі 10573,44 грн, моральну шкоду в сумі 50000 грн.

Мотивувала вимоги тим, що 6 квітня 2013 року на автодорозі «Київ-Чоп» в с.Березівка Макарівського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок того, що відповідач ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos» НОМЕР_1 допустив зіткнення із задньою лівою частиною автомобіля «Daewoo Lanos» НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку та зупинився у правій смузі руху перед пішохідним переходом. Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_2 вимог п.п.1.5, 2.3«б», 10.1, 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України. ОСОБА_3 перебуваючи в якості пасажира на задньому пасажирському сидінні автомобіля відповідача «Daewoo Lanos» НОМЕР_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала значні тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому середньої третини правої стегнової кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №42/Д від 11 липня 2013 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Позивачу завдана матеріальна шкода, яка складається з витрат, пов'язаних з проведенням стаціонарного та амбулаторного лікування в розмірі 10573,44 грн. Також завдана моральна шкода, яка полягає у фізичних стражданнях, перенесених під час отримання тілесних ушкоджень та в період тривалого лікування.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 04 лютого 2016 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 8986,45 грн; моральну шкоду у сумі 20000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково - стягнути з ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» матеріальну шкоду та відмовити у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Дослідивши подані заявником матеріали, в межах заявлених вимог, вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 9 квітня 2015 року ОСОБА_2 звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України з передачею його на поруки трудовому колективу, а кримінальне провадження закрите на підставі п.1 ч.2 ст.284 КК України. У зв'язку із отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_3 знаходилася на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені Макарівської центральної районної лікарні Київської області з 6 по 11 квітня 2013 року з діагнозом: закритий перелом треті правого стегна зі зміщенням на скелетній витяжці. З 11 квітня по 10 травня 2013 року позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні клінічної лікарні №7 м. Києва, де 24 квітня 2013 року виконана операція - металеостеосинтез стегна. З 10 травня 2013 року остання продовжувала лікування в амбулаторних умовах.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Враховуючи, що після ДТП відповідач ОСОБА_2 не виконав свого обов'язку та не проінформував потерпілу ОСОБА_3 про те, що його цивільна відповідальність застрахована, а також не повідомив позивачу назву та місцезнаходження страховика та не надав відомостей про відповідний страховий поліс, тому наявні правові підстави для стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суми матеріальної шкоди.

Висновки судів узгоджуються з правовим висновком Верховного Суду України від 20 січня 2016 року при розгляді справи № 6-2808цс15.

Доводи відповідача ОСОБА_2 щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди, обґрунтовано не взято апеляційним судом до уваги, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини останнього, позивач отримала значні тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому середньої третини правої стегнової кістки, тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному, а пізніше у травматологічному відділеннях лікарні, мали місце операційні втручання, тривалий час знаходилася на амбулаторному лікуванні, зазнала вимушених змін у житті, що спричинило ОСОБА_3 фізичні і моральні страждання.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи місцевим та апеляційним судами не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Макарівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 лютого 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди завданої злочином.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова