Справа № 639/8996/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, на підставі якого стягнути з відповідачів на його користь аліменти у твердій грошовій сумі, а саме з ОСОБА_2 - 8000 грн., а з ОСОБА_3 - 1500 грн. на місяць.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є батьком відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Він переніс два інсульту, став інвалідом другої групи, стан його здоров'я погіршився, на теперішній час потребує медичного обстеження. ОСОБА_1 отримує пенсію, якої йому недостатньо для нормального життя.

Оскільки позивач не спілкується зі своїми дітьми, йому не відомо чи працюють вони.

ОСОБА_1 вважає, що у відповідності до вимог ст. ст. 202, 203, 206 СК України, діти зобов'язані утримувати своїх непрацездатних батьків.

Всі вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлений позов, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 21.12.2015 року, в судовому засіданні позов не визнали, просили у його задоволенні відмовити.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 пояснив, що він є приватним підприємцем, його дохід на місяць складає приблизно 3000 грн. Він проживає разом з дружиною та матір'ю пенсіонеркою, яка знаходиться на його утриманні.

Представник відповідача ОСОБА_3 пояснив, що вона була інвалідом з дитинства, зараз у неї третя група інвалідності у зв'язку з хворобою епілепсія, ніде не працює, доходів не має. Також зазначив, що відповідач ОСОБА_3 має неповнолітню дитину.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

В судовому засіданні було встановлено, і визнано сторонами, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як пояснив суду позивач, він є інвалідом 2-ї групи, отримує мінімальну пенсію, страждає рядом захворювань, у зв'язку з чим несе матеріальні затрати на придбання ліків, а мінімальної пенсії, яку він отримує і яка є єдиними джерелом його доходу, йому не вистачає, а тому вважає, що працездатні діти повинні йому допомагати.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, доведеність не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом було встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером, інвалідом 2-ї групи з 19.06.2012 року, безстроково. ( а.с. 5, 11, 12)

Як вбачається з довідки Головного управління соціального захисту УПФУ в Валківському районі Харківської області від 24.03.2016 року за № 183/02-06, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком при повному стажі у розмірі 1074,00 грн. ( а.с. 73)

З відповіді КП «Харківводоканал» від 25.03.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 працював на підприємстві на посаді сторожа охорони об'єктів управління безпеки з 01.10.2004 року по 24.02.2016 року. Був звільнений з підприємства на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. ( а.с. 67)

Таким чином, судом було встановлено, що на день звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, а саме 13.10.2015 року, позивач ОСОБА_1 мав доходи, які складалися із заробітної плати та пенсії, а тому суд вважає, що на той час він не потребував матеріальної допомоги.

Після звільнення з роботи ОСОБА_1, його матеріальний стан змінився, його єдиним джерелом доходу залишилася пенсія у розмірі 1074,00 грн., він є не працездатною людиною, інвалідом 2-ї групи, а тому у відповідності до вимог ч.1 ст. 202 СК України потребує матеріальної допомоги від своїх повнолітніх доньки та сина.

У зв'язку з чим, суд вважає, що аліменти на утримання позивача ОСОБА_1 повинні бути стягнуті саме з 24.02.2016 року.

Стаття 205 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Таким чином, суд вважає необхідним при визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків та інші обставини, що мають істотне значення.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є працездатним, приватний підприємець, має нерегулярний дохід, який з його слів становить 3000 грн. на місяць, проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною та матір'ю - пенсіонеркою, яка знаходиться на його утриманні. (а.с. 6)

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, страждає хронічним захворюванням, з приводу якого проходить медичне лікування, є інвалідом 3-ї групи, з 18.02.2015 року не працює, має неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. ( а.с. 47-52, 59-63)

Даючи оцінку вищезазначеному, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, та на його користь повинні бути стягнути аліменти з відповідача ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, з відповідача ОСОБА_3 в розмірі 200 грн. на місяць, починаючи з 24.02.2016 року до зміни матеріального чи сімейного становища сторін.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 202, 205 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. (п'ятсот гривень) щомісячно, починаючи з 24.02.2016 року до зміни матеріального чи сімейного становища сторін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. (двісті гривень) щомісячно, починаючи з 24.02.2016 року до зміни матеріального чи сімейного становища сторін.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, з кожного окремо, на користь держави судовий збір по 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В. В. Труханович