УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Карпенко С.О.Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, Державна реєстраційна служба України, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 була його рідна сестра, ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. При зверненні із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які знаходиться у спірній квартирі, у доступі до якої перешкоджає відповідач.

На підставі наведеного ОСОБА_6 просив суд визнати право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_6 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року та залишити в силі заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2014 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як спадкоємець за своєю рідною сестрою, у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте не може реалізувати своє право на спадщину у зв'язку з відсутністю у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому його право на спадщину підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання права власності на спадкове майно за позивачем.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_7 не є спадкоємцем після смерті своєї колишньої дружини - ОСОБА_8, право ОСОБА_6 на частину спірної квартири ОСОБА_7 не оспорюється, а також з того, що у позові ОСОБА_6 посилається на те, що ОСОБА_7 перешкоджає йому в отриманні оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру. Проте належних та допустимих доказів цього позивачем суду не було надано і позовних вимог щодо витребування у відповідача оригіналу правовстановлюючих документів на квартиру позивачем не заявлялося.

Однак повністю погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Судами встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть спадкодавець ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Іншим власником 1/2 частини спірної квартири є ОСОБА_7

Спадкоємцями за померлою ОСОБА_8 є її брати ОСОБА_6 та ОСОБА_9

ОСОБА_6 прийняв спадщину шляхом подачі заяви до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру.

Рішенням Деснянського районного суду від 14 квітня 2014 року, яке набрало законної сили, визнано право власності на 1/4 частину спірної квартири за ОСОБА_9

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та рішенням Деснянського районного суду від 14 квітня 2014 року визнано право власності на 1/4 частину спірної квартири за ОСОБА_9, який є другим спадкоємцем після померлої ОСОБА_8, а відповідач - ОСОБА_7 є співвласником спірної квартири, колегія суддів приходить до висновку, що права та інтереси ОСОБА_9 рішенням суду першої інстанції не порушуються, а тому висновок апеляційного суду про неможливість розгляду справи без залучення до участі іншого спадкоємця як співвідповідача є передчасними.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав вірну оцінку всім зібраним у справі доказам та з урахуванням указаних норм матеріального права дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Ураховуючи викладене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням рішення суду першої інстанції в силі з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року скасувати та залишити в силі заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко Г.І. Мостова