Єдиний унікальний номер 725/6676/15-ц
Номер провадження 2/725/1491/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі: головуючого судді Іщенко І. В., при секретарі: Берекеля О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 27.03.2008 року, відповідач отримала кредит у розмірі 7 100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки. Вказує, що у звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у відповідача станом на 30.11.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 27089грн. 70коп. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 27089грн. 70коп. та понесені судові витрати.

Представник позивача, в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що суму кредиту, в розмірі 7 100грн. 00коп., вона виплатила банку, а нараховані відсотки, штрафні санкції вона не сплатила у звязку із життєвими ситуаціями, які призвели до скрутного фінансового становища. Також звертала увагу суду на її пенсійний вік. Стверджує, що неодноразово зверталася до позивача з проханням піти їй на зустріч, оскільки не має можливості сплатити заборгованість, однак банком їй було відмовлено. Просила суд, з підстав пропуску позивачем позовної давності, на застосуванні якої вона наполягає.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що 27.03.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 7 100грн. 00коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с.8-14/.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з памяткою клієнта, Умовами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві.

Судом також встановлено, що у звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у ОСОБА_1 станом на 30.11.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 27 089грн. 70коп., яка складається з: 6887грн. 24коп. заборгованість за кредитом; 16223грн. 87коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 212грн.41коп. заборгованість за пеню та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. 00коп. сума штрафу (фіксована частина); 1266грн. 18коп. сума штрафу (процентна складова) /а.с.5-7/.

Згідно з вимогами ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином тау строк відповідно до умов договору.

За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором, або розірвання договору, оплата неустойки.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплату процентів належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Однак, при визначенні суми стягнення, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 25 323грн. 52коп., виходячи з наступного.

Відповідно достатті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина другастатті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених устатті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у справі №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Таким чином, у звязку з тим, що суд стягує з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, позовні вимоги у частині стягнення штрафів у сумі 1 766грн. 18коп. з відповідача задоволенню не підлягають, а сума, що підлягає стягненню з відповідача становить 25 323грн. 52коп.

Разом із тим, відповідачем було заявлено про застосування позовної давності у спорі. Розглядаючи подану заяву, суд виходить із наступного.

Так, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК).

Відповідно до ч. 1, ч.5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання.

Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги(стягнення неустойки) (ст.266 ЦК України).

За змістом ст.627, ст.628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, в матеріалах справи містяться долучені ПАТ КБ «Приватбанк» Умови та правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою, які були чинним на момент укладення спірного договору та є його невідємною частиною (а.с.9-14).

Згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Положеннями розділу другого «правила користування платіжною карткою» визначено, що термін дії картки зазначений на лицьовій стороні картки. Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Після закінчення терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше не надійшла письмова заява клієнта про закриття картрахунку, а також при наявності коштів на картрахунку для сплати послуг за виконання розрахункових операцій за картрахунком та при дотриманні інших умов продовження терміну, передбачених Договором про відкриття картрахунку та обслуговування картки.

Строк погашення по кредиту по платіжним картам без встановленого мінімального обовязкового платежу здійснюється наступним чином: строк погашення процентів по кредиту щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту в повному обємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH) (п.5.4 Правил).

Таким чином, позовна давність у даному випадку повинна обчислюватись із моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо погашення кредиту у повному обємі - з останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці

Кінцевим строком повернення кредиту є кінцевий строк дії картки, крім випадку, коли банком клієнту було надано нову картку з новим строком дії.

Як було встановлено судом, платіжні картки банком було видано ОСОБА_1, за кредитним договором №б/н від 27.03.2008 року: 981589 - дата відкриття якої 27.03.2008 року, термін дії якої: 03/12 та 567054 - дата відкриття якої 29.02.2012, термін дії якої: 01/16, а.с.54/.

Строк дії зазначеної картки закінчився 01/16.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач звернувся до суду у межах строку позовної давності, а тому не вбачає підставі для застосування положень частини четвертої статті 267 ЦК України.

Зазначена правова позиція викладена у висновку Верховного Суду України, що викладений в постанові №6-14цс від 19.03.2014 року, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх судів України.

Відповідно до викладеної Верховним Судом України правової позиції, згідно правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір. Такі витрати суд накладає на відповідача у розмірі 1 218грн. 00коп.

Керуючись ст.ст.256, 257, 261, 267, 526, 527, 530 ЦК України, ст.ст.3, 8, 10, 11, 58, 60, 61, 64, 79, 83, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 25 323грн. 52коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1 218грн. 00коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. А уразі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко