Ухвала

іменем україни

23 березня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КасьянО.П., розглянувши касаційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 25 січня 2016 року у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Старий Львів», ОСОБА_4, управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, про зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулося до суду із позовом, у якому просила зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 за власні кошти привести самовільно встановлені металопластикові балконні двері та три вікна у квартирі АДРЕСА_1 до автентичного вигляду.

На обґрунтування своїх вимог посилалося на те, що АДРЕСА_1 перебуває у власності Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛКП «Старий Львів». Одним із співвласників квартири №4 у будинку є ОСОБА_2, котра самовільно, без дозвільних документів зі сторони фасаду будинку замінила три дерев'яні віконні заповнення та одні дерев'яні двері на металопластикові. Рішенням виконкому Львівської міської ради від 09 грудня 2005 року «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова» АДРЕСА_1 внесено у межі історичного ареалу міста Львова.

05 травня 2014 року ЛКП «Старий Львів» складено протокол про адміністративне правопорушення, а постановою адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №39 визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП, проте провадження у справі закрито, у зв'язку з спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Вважає, що ОСОБА_2 завдала шкоди будинку, який розташований у історичному ареалі, просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 05 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Галицька районна адміністрація Львівської міської ради просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі потрібно відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у позові, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із відсутності правових підстав для зобов'язання до вчинення дій, оскільки відсутні підтвердження відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України про те, що квартира АДРЕСА_1 або житловий будинок АДРЕСА_1 в цілому, є пам'яткою культурної спадщини, що саме ОСОБА_2 у 2003 році замінено дерев'яні вікна та балконні двері на металопластикові на фасадній стороні житлового будинку, те, що позивачем не надано доказів щодо заміни вікон та дверей, які не мають автентичного вигляду, не зазначено, які саме дозвільні документи необхідні для заміни вікон та дверей.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права при їх ухваленні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 25 січня 2016 року у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Старий Львів», ОСОБА_4, управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, про зобов'язання до вчинення дій.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.П. Касьян