19.04.2016 Справа № 363/3995/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановив:

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачкою ОСОБА_3, договірних зобовязань по сплаті коштів за наданий їй кредит, а тому порушує питання про стягнення в солідарному порядку з неї та поручителя ОСОБА_4 заборгованості в загальному розмірі 256 311 грн. 13 коп. та судових витрат.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності просив про задоволення позову.

Відповідачі, будучи повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не зявилися.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, 17 жовтня 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачкою ОСОБА_3 укладено кредитний договір №700001757, за яким остання зобовязалася повернути отримані грошові кошти в сумі 30 471,05 доларів США у строк до 18 жовтня 2013 року, разом зі сплатою процентів в розмірі 12 % річних (п. 2.1, 2.2 та 2.3 кредитного договору).

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору позичальник зобовязується повертати повернути кредитору кредит та сплатити проценти за користування кредитом частинами у терміни, що визначені відповідно до цього договору, а також належним чином виконати інші зобовязання викладені в ньому.

20 січня 2009 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачкою ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору, відповідно до якого сторони погодили остаточний термін повернення кредиту до 18 жовтня 2017 року.

17 жовтня 2007 року, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_4 (далі поручитель) укладено договір поруки №700001757-П.

Відповідно до п.п. а) п. 2.1 договору поруки поручитель поручається за виконання боржником обовязків, що виникли на підставі основного договору, або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому, зокрема поручився за обовязок повертати банку кредит рівними частинами, у терміни визначені основним договором та додатком №1 до основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 18 жовтня 2013 року.

Згідно п. 3.1 договору поруки боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обовязків перелічених в п. 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.

20 січня 2009 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір про внесення змін і доповнень до договору поруки, відповідно до якого, п.п. а) п. 2.1 договору поруки викладено в наступній редакції: «у відповідності із цим договором поручитель поручається за виконання боржником обовязків, що виникли на підставі основного договору, або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому, зокрема поручився за обовязок повертати банку кредит рівними частинами, у терміни визначені основним договором та додатком №1 до основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 18 жовтня 2017 року».

Відповідачка ОСОБА_3 взяті на себе зобовязання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено.

12 серпня 2015 року позивач направив досудову вимогу, повідомивши відповідачів про необхідність погашення суми боргу, яку боржниками не повернуто.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору.

Вимогами ст. 549 ЦК України, передбачено обовязок боржника в разі порушення зобовязання передати кредиторові грошову суму пені у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У разі солідарного обовязку (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку в повному обсязі, відповідно до вимог ч. 1 ст. 543 ЦК України.

З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобовязання разом із стягненням процентів, пені та штрафу з відповідачів у солідарному порядку.

Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитом, станом на 12 серпня 2015 року, складається із:

-поточної заборгованості по кредиту в розмірі 234 697 грн. 87 коп.;

-заборгованості по відсотках в розмірі 6 730 грн. 97 коп.;

-пені в розмірі 14 882 грн. 29 коп.,

що в загальному розмірі становить 256 311 грн. 13 коп. та сумнівів у суду не викликає.

Таким чином, предявлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід стягнути з відповідачів.

На підставі викладеного і керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №700001757 від 17 жовтня 2007 року в розмірі 256 311 грн. 13 коп., а також судовий збір у розмірі 2 563 грн. 11 коп., а всього 258 874 (двісті пятдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. 24 (двадцять чотири) коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя