Справа № 310/9853/15-ц
РІШЕННЯ

(заочне)

Іменем України

18 березня 2016 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Ревуцького С.І.

при секретарі Мазняк О.Ю.

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення сторін в попереднє становище,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом, який надалі уточнили та в якому вказують, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1. В травні 2015 року ОСОБА_1 за згодою інших співвласників за усною домовленістю здав цю квартиру в найм відповідачу ОСОБА_4 У вересні 2015 року позивач ОСОБА_1 випадково довідався, що відповідач є новим власником вказаної квартири, після чого звернувся до Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області із заявою про вчинення злочину (незаконним заволодінням вказаною квартирою). На підставі заяви ОСОБА_1 було порушено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Побачивши копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, позивач ОСОБА_1 виявив, що дані його реєстрації за цим договором не відповідають дійсності, він вказаний єдиним власником цієї квартири, хоча насправді їх три. Крім того, під вказаним договором стоїть не його підпис.

Тому в своєму позові позивачі просять визнати договір купівлі-продажу від 15.05.2015р. за №497, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, недійсним та повернути сторони в попереднє становище, визнавши за позивачами право власності на квартиру АДРЕСА_1.

До судового засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також представник позивачів ОСОБА_6 подали до суду відповідні заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_4 до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі.

В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.02.1994р. з реєстраційним написом БТІ, а також довідкою Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 Афанасьєвна, ОСОБА_1 та ОСОБА_7.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-ФП №335946, позивач ОСОБА_7 уклала шлюб 07.08.1993р., після чого їй присвоєно прізвище ОСОБА_3.

Згідно договору купівлі-продажу від 15.05.2015р., ОСОБА_1 продав, а відповідач ОСОБА_4 придбав квартиру АДРЕСА_1. При цьому вказана квартира належала ОСОБА_1 одноособово на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.02.1994р. Згідно копії паспорту ОСОБА_1, доданої до матеріалів відповідної нотаріальної справи, громадянин, який продав вказану квартиру, не є позивачем ОСОБА_1

Згідно витягу за результатами пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на обєкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що знаходиться у відповідній нотаріальній справі, одноособове право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру було зареєстровано 15.05.2015р. нотаріусом, що оформлював договір купівлі-продажу від 15.05.2015р., на підставі вказаного свідоцтва про право власності на житло від 23.02.1994р.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно…, на час розгляду справи в суді право власності на вказану квартиру зареєстровано за відповідачем ОСОБА_4 на підставі спірного договору купівлі-продажу від 15.05.2015р.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що квартира АДРЕСА_1 була відчужена від імені одного із співвласників цієї квартири особою, що не мала законних прав розпоряджатись цим майном, на підставі правовстановлюючого документу, який не був зареєстрований належним чином у Комунальному підприємстві з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, яке на зазначений час здійснювало державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В даному випадку відчуження майна особою, яка не мала на це законних прав, суперечить діючому законодавству, тому договір купівлі-продажу від 15.05.2015р. за №497, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, слід визнати недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю, тому в даному випадку сторони вказаного договору купівлі-продажу слід повернути в попереднє становище.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

В даному випадку право власності позивачів на квартиру АДРЕСА_1, виходячи з обставин справи, оспорюється та не визнається відповідачем. Тому вказане право власності позивачів підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на спірну квартиру на підставі первинного правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 23.02.1994р. за №3724.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню витрати позивача ОСОБА_1 на сплату судового збору в загальному розмірі 2223,10 грн. (487,20 + 1491,9 + 244,0).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу від 15.05.2015р. за №497, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, недійсним та повернути сторони в попереднє становище, визнавши за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.02.1994р. за №3724.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 2223,10 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_8