У Х В А Л А

11 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Лященко Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня та 14 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради, управління земельних ресурсів м. Черкаси та Черкаського району, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення міської ради та державного акта на приватизацію земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2014 року та додатковим рішенням цього ж суду від 23 червня 2014 року, яким доповнено мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, залишеними без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 29 серпня 2014 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 ЦПК України.

У лютому 2016 року ОСОБА_5 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень, в якій порушує питання про скасування рішень суду касаційної інстанції та передачу справи на новий розгляд з передбачених пунктами 2 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_5 посилається на постанови Верховного Суду України від 23 квітня, 26 вересня, 31 жовтня 2012 року, 21 травня, 20 жовтня 2013 року та Постанову Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Відповідно до частини другої статті 72 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки заява ОСОБА_5 подана у лютому 2016 року, тобто з пропуском передбаченого законом строку, клопотання про поновлення пропущеного строку не подано, судові рішення, на які посилається заявниця як на приклади неоднакового застосування норм матеріального права ухвалені також поза межами строку, заява в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2015 року підлягає залишенню без розгляду.

Постанова Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ», не є судовим рішенням, на яке слід посилатись на підтвердження підстави для подання заяви, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

Заяву ОСОБА_5 в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2015 року слід визнати неподаною та повернути заявнику з огляду на наступне.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 16 лютого 2016 року заяву ОСОБА_5 було залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам статей 357, 358 ЦПК України, зокрема заявнику слід було уточнити підстави подання заяви про перегляд судових рішень, обґрунтувати їх, зазначити, які конкретно норми процесуального права неоднаково застосовані та на підтвердження зазначених обставин надати відповідні копії судових рішень.

Вищевказаною ухвалою було надано строк до 4 березня 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви. На виконання вимог ухвали 29 березня 2016 року від ОСОБА_5 надійшла заява, проте у повному обсязі зазначені в ухвалі недоліки усунуто так і не було: заявницею так і не були обґрунтовані підстави для перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2015 року, передбачені пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, не було зазначено, які норми процесуального права неоднаково застосовано, не надано копій судових рішень, де ці норми застосовано по-іншому.

На підставі пункту 1 частини 4 статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику якщо заяву подано без додержання вимог статей 357, 358 ЦПК України і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

На підставі викладеного та керуючись статтями 72, 356, 357-359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2015 року залишити без розгляду, а в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2015 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Н.П. Лященко