У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2016 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засіданні ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_2 про витребування доказів у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Гаражного кооперативу «Зв'язківець» про стягнення грошової компенсації при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з Гаражного кооперативу «Зв'язківець» середній заробіток за два місяці у розмірі 5404,30 грн.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з клопотанням про витребування доказів, в якому просить витребувати оригінал книги наказів Гаражного кооперативу "Зв'язківець".

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав клопотання про витребування доказів.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вивчивши клопотання про витребування доказів, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України у заяві про витребування доказів має бути зазначено, який доказ вимагається, підстави, за яких особа вважає, що доказ знаходиться в іншої особи, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Отже, задоволення клопотання про витребування судом доказів є можливим за умови, якщо особа, яка його заявляє, доведе:

а) складнощі їх отримання, тобто об'єктивну неможливість одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний або фактичний характер.

Таким чином, саме лише клопотання не може бути визнане достатньою підставою для витребування доказів судом;

б) підстави, за яких заявник вважає, що докази знаходяться в іншої особи. Заявник повинен обґрунтувати свою впевненість у тому, що потрібні докази дійсно знаходяться у вказаної особи, посилаючись на фактичні обставини, які це підтверджують, або аргументи логічного характеру;

в) належність доказів та допустимість засобів доказування. Заявник повинен обґрунтувати, які саме обставини витребовуваними доказами можуть бути підтверджені, а також їх значення для правильного розгляду та вирішення справи.

Так, суб'єкт доказування повинен обґрунтувати неможливість подання відповідних доказів особисто або довести суду складнощі, які виникають у нього при отриманні певних доказів та які перешкоджають такому поданню.

Судом встановлено, що у порушення вищезазначених вимог, до клопотання про витребування доказів не долучено відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі; у заяві про витребування доказів не зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ.

Суд прийшов до висновку про відмову у витребуванні доказів, оскільки доводи заявника не дають підстав для висновку, що є складнощі в їх отриманні особисто у заявника чи у сторін, які беруть участь у справі, та не обґрунтував, які саме обставини витребовуваними доказами можуть бути підтверджені, а також їх значення для правильного розгляду та вирішення справи.

Крім того, суд звертає увагу, що заявник не конкретизував який саме доказ він просить витребувати.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 137 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про витребування доказів ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.