Справа № 296/3579/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого - cудді Бондарчука В.В.

секретарів Воєвуцької І.В., Тузенко А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, третьої особи Органу опіки та піклування Житомирської міської ради про звернення стягнення на майно та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнив (а.с.60-61), та в обґрунтування якого вказав, що між ним та ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) 06.08.2007р. був укладений кредитний договір №014/5550/82/115240, згідно умов якого ОСОБА_1 зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 44 880,00 доларів США, строком на 120 місяців, з 06.08.2007р. по 06.08.2017р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,50% на рік, а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами 08.08.2007р. був укладений Договір іпотеки, відповідно до якого Відповідач надав в іпотеку належне йому нерухоме майно: квартиру №9 загальною площею 56,43 кв.м., за адресою: вул. Космонавтів, 6-а, м.Житомир.

Свої зобов'язання за кредитним договором Позивач виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит в розмірі 44 880,00 доларів США. Однак Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору і не погашає кредит та відсотки по ньому, що станом на 19.03.2014р. призвело до утворення заборгованості в сумі 2 029 959 грн. 22 коп.

19.07.2013р. Відповідачеві було надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобовязань та повідомлено, що банк вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказана вимога Банку була залишена без відповіді, в звязку з чим ОСОБА_1 звертається до суду та просить стягнути з Відповідача заборгованість в розмірі 2 029 959 грн. 22 коп., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, а також стягнути з відповідача на користь Банку понесені судові витрати.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених вище підстав та просив позов задовольнити.

Представник Відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив застосувати до вимог позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом строк позовної давності, зменшити розмір неустойки у вигляді пені до 1,00 грн., відмовити в позові в частині звернення стягнення на заставне нерухоме майно квартири №9 загальною площею 56,43 кв.м., за адресою: вул. Космонавтів, 6-а, м.Житомир, у зв"язку із дією Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а також просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору з тих підстав, що він є інвалідом 2-ї групи загального захворювання.

Представник третьої особи належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, однак, до до суду не з"явився, про причини неявки суд не повідомив .

Суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив матеріали справи та прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що 06.08.2007р. між сторонами був укладений кредитний договір №014/5550/82/115240, згідно з яким ОСОБА_1 надав Відповідачу кредит у розмірі 44880,00 доларів США зі сплатою 13,50 % річних. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між сторонами в цей же день було укладено Договір іпотеки, згідно якого Відповідач надав у іпотеку належне йому на підставі договору дарування нерухоме майно: квартиру №9 загальною площею 56,43 кв.м., за адресою: вул. Космонавтів, 6-а, м.Житомир.

Відповідач не виконував належним чином умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 19.03.2014р. становить 2 029 959 грн. 22 коп. та складається з:

- заборгованість за кредитом 39 341,02 доларів США, що еквівалентно 391 828,69 грн. за курсом НБУ ;

- заборгованість за відсотками 23 801,18 доларів США, що еквівалентно 237 054,99 грн. за курсом НБУ ;

- пені за прострочення погашення тіла кредиту та відсотків 1 401 075,54 грн.

Згідно зі статями 526-527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В порушення умов кредитного договору та ст. 526 Цивільного кодексу України, Відповідач свої зобов'язання не виконував належним чином, що підтверджується розрахунком заборгованості, а тому з нього слід стягнути заборгованість за вказаним вище кредитним договором.

Разом з тим, положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є інвалідом 2-ї групи загального захворювання (а.с. 152-153), хворіє на хронічне захворювання та проходить тривале лікування (а.с. 94-99), не працює, є пенсіонером по інвалідності та отримає пенсію в УПФ (а.с.101), а також має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 146).

Враховуючи викладене, а також те, що розмір неустойки значно перевищує розмір боргового зобов"язання, суд приходить до висновку про можливість зменшити розмір неустойки до 10 000 грн., а тому задовольняє позовну вимогу в частині стягнення заборгованості частково.

Згідно зі ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Договором іпотеки, укладеним 08.08.2007р. між сторонами, передбачено право заставодержателя звернути стягнення на заставлене майно у випадку, якщо в момент настання термінів якого небудь із передбачених кредитним договором зобовязань, вони не будуть виконані.

Як встановлено судом, Відповідач порушував умови кредитного договору щодо сплати чергових платежів із погашення основної суми кредиту та процентів за його користування, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, ОСОБА_1 звертався до Відповідача з вимогою погасити прострочену заборгованість, але відповіді не отримав, тому, враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та задовольняє його в частині стягнення боргу за кредитом та звернення на предмет іпотеки.

При цьому суд враховує, що Постановою Верховного Суду України від 27.05.2015 у справі 6-57цс15 встановлено, що поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню відповідного слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови.

Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільнення від його виконання. Відтак установлений Законом України Про мораторій мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України Про мораторій протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Оскільки вказаний Закон не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону.

Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України Про мораторій не підлягає виконанню.

А тому, враховуючи, що невиконання відповідачем умов кредитного договору порушує права та законні інтереси Позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу про стягнення на предмет іпотеки - квартиру №9 загальною площею 56,43 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м., розташованої за адресою: вул. Космонавтів, 6-а, м.Житомир.

Стосовно клопотання представника Відповідача про застосування строків позовної давності судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов"язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Оскільки між сторонами 06.08.2007 укладено кредитний договір, п.1.2 якого встановлено, що кредит надається на строк з 06.08.2007 по 06.08.2017 (включно) (а.с. 10), за захистом своїх порушених прав Позивач звернувся 24.04.2014 (а.с. 3), суд приходить до висновку, що вказаний договір є триваючим, Позивачем не пропущено строку на звернення до суду за захистом своїх порушених прав, а тому відсутні будь-які підстави для задоволення вказаного вище клопотання.

Разом з тим суд враховує, що Відповідач є інвалідом 2-ї групи загального захворювання (а.с. 152-153), а тому позовна вимога про стягнення судового збору на користь Позивача не може бути задоволена в силу положень статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/5550/82/115240 від 06.08.2007р., в розмірі 638 883 (шістсот тридцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 68 копійок.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/5550/82/115240 від 06.08.2007р., в розмірі 638 883 (шістсот тридцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 68 копійок - звернути стягнення на заставне нерухоме майно - квартиру №9 загальною площею 56,43 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м., розташованої за адресою: вул. Космонавтів, 6-а, м.Житомир, реєстраційний номер 10911292, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 22.04.2002р. за №13062 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Початковою ціною для реалізації предмета іпотеки встановити ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки під час проведення виконавчих дій.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Cуддя В. В. Бондарчук