Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1251/16-ц
Провадження № 2-з/553/13/2016
У Х В А Л А

Іменем України

15.03.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в складі:

головуючого судді Кононенка С.Д.,

при секретарі Бобильовій А.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна.

У березні 2016 року від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, оформлену на ім»я ОСОБА_2, посилаючись на те, що в провадженні Ленінського районного суду м.Полтави знаходиться цивільна справа №553/1251/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна. Предметом даного позову є поділ квартири №60 по просп.Вавілова, 3 в м.Полтаві, яка придбана в період спільного проживання із відповідачем і в результаті спільної діяльності. Тому згідно позовних вимог вона претендує на 1/2 частину квартири. Згідно договору купівлі-продажу №3225 від 04.04.2003 р. спірна квартира оформлена на ім»я її бувшого чоловіка (відповідача по справі) ОСОБА_2, а вона зареєстрована і постійно проживає за вказаною адресою. Із розмови з відповідачем їй стало відомо, що він найближчим часом має намір відчужити спірну квартиру, оскільки вони не можуть продовжувати спільно проживати. А тому позивачка вважає, що існує велика ймовірність унеможливлення виконання рішення суду за наслідками розгляду , оскільки відповідач відчужить спірну квартиру.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню за наступних підстав.

У березні 2016 року від позивачки ОСОБА_1 до Ленінського районного суду м.Полтави надійшла позовна заява до ОСОБА_2 про поділ майна, в якій вона просить встановити факт, що квартира АДРЕСА_2 придбаа 04.04.2003 р. в період спільного проживання однією сім»єю та в наслідок спільної діяльності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які не перебували у зареєстрованому шлюбі; визнати квартиру АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2; виділити та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4; стягнути із ОСОБА_2 всі понесені судові витрати.

Як зазначила в заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу №3225 від 04.04.2003 року спірна квартира оформлена на ім»я її бувшого чоловіка (відповідача по справі) ОСОБА_2, а вона зареєстрована і постійно проживає за вказаною адресою. Із розмови із відповідачем їй стало відомо, що він найближчим часом має намір відчужити спірну квартиру, оскільки вони не можуть продовжувати спільно проживати.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову без вжиття заходів по забезпеченню позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру №60 по просп.Вавілова, 3 у м.Полтаві та належать на праві приватної власності ОСОБА_2, заборонивши можливе її відчуження до розгляду справи по суті.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом п»яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3