ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком», третя особа - ОСОБА_4, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суд м. Львова від 24 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом.

Зазначала, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. На підставі наказу Львівської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - Львівська філія ПАТ «Укртелеком») від 13 січня 2015 року № 118/к її звільнено із посади керівника танцювального колективу за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України із 14 січня 2015 року.

ОСОБА_3 вважає своє звільнення незаконним, оскільки під час звільнення не враховано її переважне право залишитися на роботі, не дотримано встановленої чинним законодавством процедури звільнення та не проведено належного розрахунку.

На підставі викладеного позивач просила поновити її на посаді керівника танцювального колективу Львівської філії ПАТ «Укртелеком», стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 січня 2015 року по 22 січня 2015 року у розмірі 351 грн 48 коп.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2015 року, у позові ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з Львівською філією ПАТ «Укртелеком» та обіймала посаду керівника танцювального колективу дільниці соціально-побутового обслуговування цеху утримання та ремонту цивільних споруд центру телекомунікаційних послуг Львівської філії ПАТ «Укртелеком».

На підставі наказу директора ПАТ «Укртелеком» від 10 січня 2014 року № 6 затверджено штатний розпис ПАТ «Укртелеком» станом на 01 січня 2014 року (в розрізі філій та апарату управління).

Згідно із наказом директора ПАТ «Укртелеком» від 31 жовтня 2014 року № 583 скорочено чисельність та штат працівників ПАТ «Укртелеком» та у зв'язку із цим з 10 листопада 2014 року внесено зміни до штатного розпису філій ПАТ «Укртелеком», у тому числі і Львівської філії ПАТ «Укртелеком».

13 листопада 2014 року ОСОБА_3 попереджено про майбутнє звільнення із займаної посади з 14 січня 2015 року за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників.

З текстом попередження про майбутнє звільнення ОСОБА_3 відмовилась ознайомлюватись, у зв'язку із чим 13 листопада 2014 року складено відповідний акт.

13 листопада 2014 року ОСОБА_3 запропоновано ознайомитись із списком вакантних посад ПАТ «Укртелеком» станом на 13 листопада 2014 року, проте вона від підпису про ознайомлення із списком запропонованих вакансій відмовилась, про що складено акт про відмову від ознайомлення з переліком вакантних посад ПАТ «Укртелеком».

Від вакантних посад, запропонованих станом на 20 листопада, 08 грудня та 18 грудня 2014 року, позивач відмовилась та не подала відповідачу письмову заяву про переведення її на одну з вакантних посад серед запропонованих.

24 грудня 2014 року відбулося засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації центру телекомунікаційних послуг Львівської філії ПАТ «Укртелеком», за результатами якого профспілка надала згоду на звільнення ОСОБА_3

Згідно із наказом директора Львівської філії ПАТ «Укртелеком» від 13 січня 2015 року № 118/к ОСОБА_3 звільнено з посади керівника танцювального колективу центру телекомунікаційних послуг цеху утримання та ремонту цивільних спору дільниці соціально-побутового призначення Львівської філії ПАТ «Укртелеком» з 14 січня 2015 року у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частинами 1, 2, 3 статті 492 КЗпП України встановлено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Відмовляючи у позові ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно встановив фактичні обставини справи, вірно визначив характер спірних правовідносин та норму права, яка підлягала застосуванню, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач була звільнена із займаної нею посади з дотриманням вимог ч. 3 ст. 492 КЗпП України, оскільки їй було запропоновано наявні вакантні посади (інша робота), які з'являлися на підприємстві протягом періоду з дня попередження її про вивільнення до дня розірвання трудового договору та які існували на день звільнення, у зв'язку із чим відсутні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, судові рішення у справі ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводами касаційної скарги не спростовані, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 333, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Галицького районного суд м. Львова від 24 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян
Судді:В.П. Гончар Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко