Справа №491/59/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого Дорош В. В.

при секретарі Гула О. Р.,

за участю заявника - ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Гандрабурівська сільська рада Ананьївського району Одеської області,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 січня 2016 року звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що 24 квітня 2004 року помер його батько ОСОБА_3, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 2,50 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області.

Заповіту ОСОБА_3 не залишив.

Заявник зазначає, що він звернувся до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у звязку з тим, що не простежується факт належності сертифіката померлому ОСОБА_3, та рекомендовано звернутися до суду.

Заявник вказує, що дана помилка була допущена посадовими особами при оформленні самого документу, оскільки під час реєстрації смерті батька в органах ДРАЦС на підставі паспортних даний в актовому записі про смерть та в свідоцтві про смерть батько зазначений як ОСОБА_3. У сертифікаті на право на земельну частку (пай) батько вказаний як «ОСОБА_4(російською мовою). В свідоцтві про народження заявника батько зазначений як «Дяченко Петр Прокофьевич»(російською мовою). Також збереглось свідоцтва про одруження батьків, де батько записний як «Дьяченко Петр Прокофьевич»(російською мовою). Згідно виписки з по господарської за період часу з 2001 року по 2005 рік, батько в ній вказаний як «Дяченко Петро Прокопович»(українською мовою), у звязку з чим вона звернулася до суду та просить задовольнити заявлені вимоги.

Заявник в судовому засіданні під час розгляду справи заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні під час розгляду справи не заперечила проти задоволення заявлених вимог заявника.

Суд, заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії паспорту заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець та мешканець с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області(а.с.4-5).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився 15 листопада 1956 року. Його батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (записи про батьків зроблено російською мовою)(а.с.6).

Згідно з копією свідоцтва про одруження ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_7(запис щодо чоловіка зроблений російською мовою)(а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_8 померла 01 травня 1996 року в с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області(а.с.8).

З копії свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_3 помер 24 квітня 2004 року в с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області(а.с.9).

У відповідності до копії сертифікату серії ОД №0268251 на право на земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах, виданого 22 квітня 1997 року на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №246 від 06 серпня 1996 року, встановлено, що він виданий на імя «Дьяченко Петр Прокофьевич»(а.с.10).

У витягу з по господарської книги головою домогосподарства вказаний «Дяченко Петро Прокопович»(а.с.11).

Відповідно до копій довідок Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області №2113 та 2114 від 21 грудня 2015 року ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований до дня своєї смерті 24 квітня 2004 року, в с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області. Проживав спільно з сином ОСОБА_1(а.с.12).

ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що, відсутні документи, які можуть підтвердити факт належності сертифіката на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3, та рекомендовано звернутися для вирішення вказаного питання до суду(а.с.13).

Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: сертифіката серії ОД №0268251 на право на земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах, виданого 22 квітня 1997 року на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №246 від 06 серпня 1996 року на імя «Дьяченко Петр Прокофьевич», який помер 24 квітня 2004 року, має значення для переоформлення спадкового майна.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності документу, сертифіката серії ОД №0268251 на право на земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах, виданого 22 квітня 1997 року на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №246 від 06 серпня 1996 року на імя «Дьяченко Петр Прокофьевич», який дійсно належав ОСОБА_3, який помер 24 квітня 2004 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 256, 257, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Вважати встановленим той факт, що сертифікат серії ОД №0268251 на право на земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах, виданого 22 квітня 1997 року на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №246 від 06 серпня 1996 року на імя «Дьяченко Петр Прокофьевич», дійсно належав ОСОБА_3, який помер 24 квітня 2004 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. В. Дорош

Рішення набуває законної сили "____" ____________20__ року.