Провадження № 2/761/649/2016
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2016 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмета або підстави позову (пред'явлення додаткових вимог) відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України в цивільній справі № 761/11861/15-Ц за його позовом до Публічного акціонерного товариства „Банк Таврика", уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ „Банк Таврика" в особі Соловйової Наталії Анатоліївни про визнання незаконними дії та бездіяльність вчинення дій та відшкодування завданих збитків про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

18.01.2016 року до суду через загальну канцелярію Шевченківського районного суду міста Києва надійшла письмова заява позивача про зміну предмета або підстави позову, пред'явлення додаткових вимог, відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України в цивільній справі № 761/11861/15-Ц за його позовом до Публічного акціонерного товариства „Банк Таврика", уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ „Банк Таврика" в особі Соловйової Наталії Анатоліївни про визнання незаконними дії та бездіяльність вчинення дій та відшкодування завданих збитків про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В заяві позивач зазначив, що ухвалою судді від 28 липня 2015 року (а.с. 34) прийнято до провадження його позовна заява за позовом про визнання незаконними дій та бездіяльність Публічного Акціонерного Товариства „Банк Таврика" та виконуючої функції і обов'язки управляючого банком уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У позовній заяві позивач просив визнати незаконними дії та бездіяльність відповідача, що проявились в ігноруванні звернення позивача як вкладника Банку щодо порушення положень законодавства в сфері банківського вкладу, а також не були нараховані та не виплачені належні кошти по вкладу та стягнення з ПАТ „Банк Таврика" на його користь компенсацію за завдану йому матеріальну шкоду в сумі 2 159,78 грн. (неотримання вигоди за використання коштів позивача без його згоди) та стягнення з ПАТ „Банк Таврика" на його користь компенсацію за завдану йому моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

Звертаючись із заявою про зміну предмета або підстави позову, пред'явлення додаткових вимог, відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України в цивільній справі № 761/11861/15-Ц позивач просив додатково:

- визнати пункт 4.3. Договору несправедливою умовою та недійсним;

- стягнути з ПАТ „Банк Таврика" на його користь проценти за користування Вкладом в сумі 1915,75 грн., санкцію за прострочення виконання грошового зобов'язання з розрахунку 3% річних в сумі 244,03 грн., всього 2159,78 грн.;

- стягнути з ПАТ „Банк Таврика" на його користь неустойку (пеню) в сумі 31 845,05 грн.

- стягнути з ПАТ „Банк Таврика" на користь позивача компенсацію за завдану йому моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

Відповідно до Постанови НБУ № 97 від 20 березня 2013 року згідно із ст.ст. 7,15 ЗУ «Про НБУ» та ст.77 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», ст. 44 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ „Банк Таврика".

Згідно із ч. 2 ст. 31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Як вбачається із матеріалів справи Рішенням апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2014 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Банк Таврика" стягнуто з Банку не донараховані відсотки за договором у розмірі 25% річних, 3% річних за затримку виконання грошового зобов'язання за період з 11.12.2012 р. по 20.12.2012 р. у сумі 767,12 коп.

У позові, пред'явленому у квітні 2015 року позивач просив визнати незаконними дії та бездіяльність вчинення дій відповідача у процесі виконання рішення суду та відшкодування завданих збитків з відшкодуванням майнової та моральної шкоди.

У запереченнях проти позову (а.с. 45) представник відповідача посилаючись на вирішення справи № 2-6546/13 за позовом того ж позивача до ПАТ "Банк Таврика", вважає, що провадження у даній справі, що розглядається судом підлягає закриттю.

Подана позивачем заява про зміну предмету або підстав позову, пов'язана із правовідносинами, що виникли між сторонами у процесі виконання сторонами обов'язків по кредитного договору, саме з цього предмету було прийнято судове рішення Апеляційного суду від 18 грудня 2013 року.

Справа, що розглядається судом пов'язана із спором що виник у процесі виконання зазначеного вище рішення Апеляційного суду від 18 грудня 2013 року.

Між тим, як вже зазначалось у поданій заяві йдеться про додаткові вимоги, що стосуються спору по суті договору банківського вкладу, а саме визнання пп.4.3 договору банківського вкладу та стягнення процентів та санкцій за прострочення виконання грошового зобов'язання.

З вищенаведеного слідує, що вимоги заявлені у поданій заяві пов'язані із зміною як предмету так і підстав позову та є неоднорідними із позовними вимогами пов'язаними із процесом невиконання прийнятого рішення.

Тому суд вважає, що заява є необґрунтованою, так як в ній позивачем зазначені інші нові позовні вимоги при прийняття яких змінюється і предмет і підстава позову, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 31 ЦПК України. Позивач посилається в заяві на нові обставини підстава позову, а саме: незаконність певних пунктів депозитного договору, в яких позивач просить суд: - визнати пункт 4.3. Договору несправедливою умовою та недійсним, при цьому змінює предмет позову та в позовних вимогах про: - стягнення з відповідача ПАТ "Банк Таврика" на його користь проценти за користування вкладом в сумі 1915,75 грн., санкцію за прострочення виконання грошового зобов'язання з розрахунку 3% річних в сумі 244,03 грн.: - стягнення з ПАТ "Банк Таврика" на його користь неустойки (пеню) в сумі 31 845,05 грн. також змінено і предмет і підстави позову.

До того ж, як зазначено в заяві про зміну предмета або підстави позову (пред'явлення додаткових вимог) 20 грудня 2012 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд) прийнято рішення № 33 про запровадження тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 21.12.2012 р. по 20.03.2013 р. та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Банк Таврика". Вклад (100 000,00 грн.) та нараховані по 10.12.2012 р. проценти (6 150,15 грн.) отримані мною лише 18.01.2013 р. Тому позивач вважає, Банком порушено зобов'язання щодо повернення йому коштів в сумі 106 150,15 грн. терміном 10 днів.

Тобто позивач просить за період 21.12.2012 р. по 20.03.2013 р., тобто за той період, за який йому відмовлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.12.2013 р. задоволено його позов частково та стягнуто з Банку не донараховані відсотки за договором у розмірі 25% річних, 3% річних за затримку виконання грошового зобов'язання за період з 11.12.2012 р. по 20.12.2012 р. у сумі 767,12 коп., тобто до передачі управління Банком уповноваженій особі Фонду Соловйова H.A., а саме з 21.12.2012 р. по 20.03.2013 р.

Тому суд вважає,що підстав для прийняття пред'явлених позивачем позовних вимог: щодо визнати пункт 4.3. Договору несправедливою умовою та недійсним: - про стягнення з відповідача ПАТ "Банк Таврика" на його користь проценти за користування вкладом в сумі 1915,75 грн., санкцію за прострочення виконання грошового зобов'язання з розрахунку 3% річних в сумі 244,03 грн.: - про стягнення з ПАТ "Банк Таврика" на його користь неустойки (пеню) в сумі 31 845,05 грн. не відповідає вимогам ч. 2 ст. 31 ЦПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ЦПК України, яка регламентує питання пред'явлення позову, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, які пов'язані між собою.

При подачі позову до суду позивач даним правом не скористався. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява позивача не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 27, 31, 118, 119, ЦПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви позивача про зміну предмета або підстави позову (пред'явлення додаткових вимог) відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України в цивільній справі № 761/11861/15-Ц за його позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк Таврика", уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ "Банк Таврика" в особі Соловйової Наталії Анатоліївни про визнання незаконними дії та бездіяльність вчинення дій та відшкодування завданих збитків про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає.

Суддя: Малинников О.Ф.