САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/376/16-ц
Провадження № 2/206/292/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"12" квітня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого - судді Зайченко С.В., при секретареві Чинник М.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську в порядку ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, неустойки, трьох відсотків річних, інфляційних втрат,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 323036,21 грн., з яких 186012,30 грн. основний борг, 130893,13 грн. неустойка, 2151,67 грн. 3% річних, 3979,11 грн. втрати від інфляції, мотивуючи тим, що 27.02.2015 року між ним та відповідачем був укладений договір безоплатної позики. Згідно умов якого він надав відповідачу у борг 9000 доларів США. На підтвердження даного договору відповідач надав йому розписку та зобовязався щомісячно, до 25 числа кожного календарного місяця 2015 року починаючи з березня 2015 року сплачувати борг рівними частинами по 900 доларів США, з кінцевим терміном повернення 25.12.2015 року. Перший платіж відповідачем був повернутий 25 березня 2015 року. Після цього відповідач більше ніяких платежів не здійснював, що і стало причиною його звернення до суду з дійсним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі з наведених в ньому обставин і підстав та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений через періодичне видання газети «Вісті Придніпров'я». На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 27 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір безоплатної позики (поворотної фінансової допомоги). За договором позики ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 9000 доларів США, які відповідач зобов'язалася повернути у готівковій формі, десятьма рівними частинами у розмірі 900 доларів США кожна, що передається позичальником позикодавцю щомісячно, до 25 числа кожного календарного місяця 2015 року, починаючи з березня 2015 року та не пізніше 25 грудня 2015 року. На підтвердження отримання коштів відповідачем позивач надав суду копію розписки від 27 лютого 2015 року.

У передбачений договором позики строк відповідач здійснив лише один платіж в сумі 900 доларів США 25 березня 2015 року. Більше ніяких платежів на виконання умов договору позики відповідач не здійснював.

У визначений договором строк та пізніше відповідач взяте на себе зобов'язання належним чином не виконав, борг не повернув.

На момент сплати частин позики офіційний курс гривні до долару США становив станом на: 25 квітня 2015р. 22,53 грн., 25 травня 2015 р. 20,83 грн., 25 червня 2015р. 21,18 грн., 25 червня 2015р. 22,01 грн., 25 серпня 2015р. 22,09 грн., 25 вересня 2015р. 21,46 грн., 25 жовтня 2015р. 22,28 грн., 25 листопада 2015р. 23,94 грн., 25 грудня 2015р. 22,96 грн., а тому, відповідно сума боргу у гривневому еквіваленті становить 186012,30 грн.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається,

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч 1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно п.6.2 Договору позики при порушенні позичальником строку повернення позики позичальник зобовязаний сплатити позикодавцю, на його письмову вимогу, пеню в розмірі 0,5% від суми позики, повернення якої прострочено, за кожен день прострочення повернення позики.

Розмір пені за порушення відповідачем строків сплати позики становить 130893,13 грн. Даний розмір пені був наведений позивачем у своєму розрахунку, який суд перевіривши, вважає вірним.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму у відповідності зі ст. 625 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з тим, що відповідач порушив умови договору позики і прострочив виконання грошового зобов'язання, позивач дійсно має право на стягнення з відповідача суми боргу, а також трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, оскільки, у договорі позики не був обумовлений розмір відсотків за користування грошовими коштами.

Три відсотки річних від суми боргу становлять 2151,67 грн., які були нараховані виходячи із формули: (сума частини позики (900 доларів США) х 0,03%) : 365 х кількість днів прострочення платежу. Потім підраховані по усім частинам позики суми трьох відсотків були складені та вийшла загальна сума 2151,67 грн.

Вимога позивача про стягнення індексу інфляції не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3.07.91 №1282-ХІІ, індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає тільки грошова одиниця України, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Тому, норми ч.2 ст.625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене в гривні.

Аналогічна правова позиція викладена в Рішенні Верховного Суду від 28.03.2012 у справі №6-36736вов10, Рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2011р. у справі № 6-32189св11.

Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики у розмірі 319057,10 грн., з яких 186012,30 грн. основний борг, 130893,13 грн. неустойка, 2151,67 грн. 3% річних.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати пропорціно задоволеним позовним вимогам у розмірі 3190,57 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215,224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 186012,30 грн., неустойку в розмірі 130893,13 грн., три відсотки річних в розмірі 2151,67 грн., а всього: 319057,10 грн. та судові витрати в розмірі 3190,57 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: С.В. Зайченко