АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/295/16 Справа № 174/187/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шаповал Г. І. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.,

при секретарі Синенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Державного підприємства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія", третя особа - Приватне акціонерне товариство "Юкрейніан Кемікал продактс", про визнання дій неправомірними, зобов'язання укласти трудовий договір з працівником, стягнення заробітної плати та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що він працював на підприємстві ЗАТ «Кримський ТИТАН» у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» на посаді слюсаря підрозділу КВП та А. Згідно до рішень уряду України, після закінчення строку дії договору оренди Вільногірського гірничо-металургійного комбінату, ПрАТ «Кримський ТИТАН», як цілісний майновий комплекс, було передано до державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія». 15 січня 2015 року, ним було подано до адміністрації філії «Вільногірський ГМК» ПрАТ «Кримський ТИТАН» заяву про його звільнення з підприємства на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, в зв'язку з його переведенням за його згодою на інше підприємство - філію «Вільногірський ГМК» ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія». В цей же день, до адміністрації філії «Вільногірський ГМК» ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія», ним було подано заяву про прийняття на роботу. Однак, після його звільнення 03.02.2015 р. з філії «ВГМК» ПрАТ «Кримський ТИТАН» за п. 5 ст. 36 КЗпП України, зазначену вище заяву про прийняття його на роботу, керівництвом філії ДП «ОГХК» розглянуто не було. Про причини неприйняття його на роботу на підприємство відповідача він, позивач, не повідомлявся, офіційної відмови у прийнятті на роботу від відповідача він не отримував. Тому позивач просив визнати незаконними дії відповідача щодо неукладання з ним трудового договору, зобов'язати відповідача через повноважну особу укласти з ним, позивачем, трудовий договір та допустити його до роботи з 04.02.2015 року на посаду слюсаря по контрольно-вимірювальним приладам та апаратам (КВП та А) служби експлуатації засобів вимірювальної техніки (СЗВТ) дільниці експлуатації КВП та А допоміжних підрозділів по шостому розряду; зобов'язати відповідача нарахувати йому та виплатити заробітну плату з 04.02.2015 року - по день фактичного допуску його до роботи; стягнути з відповідача на його, позивача, користь моральну шкоду у розмірі 20000.0 грн. та всі судові витрати.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року позовні вимоги задоволені частково, вирішено визнати незаконними дії Державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» щодо неукладання з ОСОБА_2 трудового договору в порядку переведення з іншого підприємства; зобов'язати Державне підприємство «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» через повноважну особу укласти з ОСОБА_2 трудовий договір в порядку переведення з іншого підприємства та допустити його до роботи з 04.02.2015 року на посаду слюсаря по контрольно-вимірювальним приладам та апаратам (КВП та А) служби експлуатації засобів вимірювальної техніки (СЗВТ) дільниці експлуатації КВП та А допоміжних підрозділів по шостому розряду; зобов'язати Державне підприємство «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» нарахувати та виплатити ОСОБА_2 заробітну плату з 04.02.2015 року - по день фактичного допуску його до роботи; стягнути з Державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» на користь ОСОБА_2 компенсацію за завдану йому діями відповідача моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Судові витрати у справі вирішено покласти на відповідача, Державне підприємство «Об'єднана гірничо-хімічна компанія», стягнувши з нього в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі - 243,60 грн. та на користь ОСОБА_2 - 300,00 грн., для відшкодування судових витрат у вигляді оплати юридичної допомоги адвоката.

В апеляційній скарзі ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» посилається на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники процесу повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України. Позивач, його представник, представники відповідача та третьої особи приймали участь у судових засіданнях суду апеляційної інстанції. 07.01.2016 року позивач помер, що стверджується копією актового запису про смерть (а.с. 209 у т. 3).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивач ОСОБА_2 працював на підприємстві ЗАТ «Кримський ТИТАН» у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» на посаді слюсаря підрозділу КВП та А.

Відповідно до рішень уряду України, після закінчення строку дії договору оренди Вільногірського гірничо-металургійного комбінату, ПрАТ «Кримський ТИТАН», як цілісний майновий комплекс, було передано до державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія». Викладені вище факти стверджуються відповідними письмовими доказами, які долучені до матеріалів справи та визнані сторонами у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що стверджується журналом та звукозаписом процесу.

Так, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 р. № 406 «Деякі питання забезпечення функціонування підприємств титанової галузі» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ № 670 від 17.09.2014, № 714 від 29.12.2014) віднесено до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі цілісний майновий комплекс Вільногірського гірничо-металургійного комбінату після припинення договору його оренди з приватним акціонерним товариством "Кримський ТИТАН". Фонду державного майна передано в установленому порядку Міністерству економічного розвитку і торгівлі зазначений цілісний майновий комплекс. Міністерству економічного розвитку і торгівлі вжито в установленому порядку заходів до закріплення зазначеного цілісного майнового комплексу на праві господарського відання за державним підприємством "Об'єднана гірничо-хімічна компанія".

Таким чином, юридична особа - ПрАТ «Кримський ТИТАН» не припинив свого існування, державне підприємство «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» згідно п.1.1 Статуту є самостійною юридичною особою та не є його правонаступником.

Відповідно до п.1.3 Статуту підприємство є правонаступником державного підприємства «Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат» створеного відповідно до наказу Мінпромполітики України від 02.10.2009 року №687, та перейменованого в державне підприємство "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" наказом Мінпромполітики України від 12.08.2014 №168.

Державне підприємство «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» самостійно визначило свою організаційну структуру, встановило чисельність працівників і штатний розпис.

Відповідно до п. 7.1. Положення про Філію "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Державного підприємства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія», прийняття та звільнення працівників Філії відноситься до компетенції директора філії.

Судом встановлено, що 15 січня 2015 року позивачем було подано до адміністрації ПрАТ «Кримський Титан» заяву про його звільнення з підприємства на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, в зв'язку з переведенням, за його згодою, на інше підприємство - у філію «Вільногірський ГМК» ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між ПрАТ «Кримський Титан» та ДП "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" переведення позивача не було погоджено, що стверджується змістом переписки між вказаними юридичними особами та списками працівників «ВГМК» ПрАТ «Кримський Титан» на звільнення по переводу в філію «ВГМК» ДП «ОГХК» (а.с.40 - 180 у т.1); у зазначених списках дані позивача відсутні.

Однак, згідно копії наказу №88-п від 03.02.2015 р. філії «Вільногірський ГМК ПрАТ «Кримський Титан» ОСОБА_2 було звільнено з роботи з 03 лютого 2015 р., в зв'язку з переводом в філію «Вільногірський ГМК» Державного підприємства «Об'єднана гірнично-хімічна компанія», за п. 5 ст. 36 КЗпП України з виплатою компенсації за невикористані дні щорічної відпустки (а.с. 3 т.1).

06.02.2015 р. позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача про прийняття його на роботу в порядку переводу (а.с. 4 т.1), проте відповідач відмовив позивачу у прийнятті на роботу в порядку переводу, з підстав того, що відповідно до ч.5 ст. 24 КЗпП України відповідачем не направлялося запрошення позивачу, за погодженням між керівниками підприємств, щодо його звільнення з переведенням до філії ВГМК ДП ОГХК.

Відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

Тобто п. 5 ст. 36 КЗпП України передбачає можливість припинення трудового договору в порядку переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу чи організацію чи у зв'язку з переходом на виборну посаду. Для звільнення необхідне клопотання власника того підприємства, установи, організації, куди працівник переводиться. Працівник повинен подати заяву власникові підприємства (установи, організації), з якого він звільняється, оскільки закон вимагає згоди власника на припинення трудового договору в порядку переведення на інше підприємство, в іншу установу, організацію.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, колегія дійшла висновку, що переведення позивача на роботу до Державного підприємства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" погоджено не було, відповідач згоди на переведення позивача не надавав (а.с.40 - 180 у т.1), що свідчить про правомірність відмови відповідача у прийнятті позивача на роботу в порядку переведення.

Посилання позивача та його представника на наявність домовленості щодо «централізованого переведення працівників» є недоведеним, спростовується представленими суду письмовими доказами, зокрема, перепискою між відповідачем та третьою особою, списками працівників «ВГМК» ПрАТ «Кримський Титан» на звільнення по переводу в філію «ВГМК» ДП «ОГХК» (а.с.40 - 180 у т.1), а також змістом статуту ДП «ОГХК», договору оренди цілісного майнового комплексу, акту передачі цього майна ДП «ОГХК», у яких умови «централізованого переведення працівників» не передбачені.

Згідно наданих відповідачем виписок із журналів вхідної кореспонденції, що долучені до матеріалів справи (а.с. 1 - 56 у т. 3), ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» та філія «Вільногірський ГМК» не отримували звернення позивача від 15 січня 2015 року про прийняття його на роботу в порядку переведення.

Колегія наголошує, що позивачем правомірність його звільнення з роботи з ПрАТ «Кримський Титан» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України у передбаченому діючим законодавством порядку не оспорювалась.

Приймаючи до уваги відсутність правових підстав для визнати незаконними дій відповідача щодо неукладання з позивачем трудового договору в порядку переведення, - колегія дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні решти позовних вимог, які є похідними, зокрема про зобов'язання відповідача укласти з позивачем трудовий договір, допустити його до роботи, нарахувати та виплатити заробітну плату, про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди та судових витрат.

На викладені вище обставини місцевий суд уваги не звернув, належної оцінки представленим у справі доказам не надав, що спричинило неправильне застосування матеріального закону та ухвалення незаконного рішення.

Під час слухання справи апеляційним судом, 07.01.2016 року позивач помер, що стверджується копією актового запису про смерть (а.с. 209 у т. 3).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу. Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони у спірних правовідносинах після ухвалення рішення, що не допускає правонаступництва, не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не є законним і обґрунтованим, - колегія дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення із закриттям провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. 310 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 205, 209, 218, 303, 307, 310, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія"- задовольнити частково.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року - скасувати.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія", третя особа - Приватне акціонерне товариство "Юкрейніан Кемікал продактс", про визнання дій неправомірними, зобов'язання укласти трудовий договір з працівником, стягнення заробітної плати та стягнення моральної шкоди, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді