Справа №2-34/1995 Головуючий у суді у 1 інстанції - Янова Л.М.
Номер провадження 22-ц/788/475/16 Суддя-доповідач - Сибільова Л. О.
У Х В А Л А

31 березня 2016 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Сибільова Л. О. . , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 17 травня 1995 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист прав землекористувача,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 17 травня 1995 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист прав землекористувача визначено межу між домоволодіннями № 1, яке належить ОСОБА_5, і № 3, яке належить ОСОБА_4, в м. Тростянець, згідно досягнутої домовленості між сторонами: початком межі є дерев'яний стовпчик, розташований за парканом між садибами в бік городів і по межі перепаду рівнів земельних ділянок, довжина даної межі складає 71,7 м. Праворуч в домоволодінні №3 у ОСОБА_4 довжина межі від паркану до кінця городу становить 84,6 м і відстань між цими довжинами в кінці городу становить 23,85 м.

Зазначено, що спору про межу між ОСОБА_6 і ОСОБА_2 немає, і вона існує по встановленому порядку користування протягом 30 років.

Зобов'язано Тростянецьке МБТІ з врахуванням даних замірів переоформити документацію на земельні ділянки № 1 і № 3 по вул. Чкалова.

Роз'яснено, що рішення може бути оскаржене до Сумського обласного суду протягом 10 днів після його проголошення.

Рішення набрало законної сили.

Зазначене рішення суду ОСОБА_3 оскаржив 13 лютого 2016 року в апеляційному порядку (а.с. 178-180).

Ухвалою судді апеляційного суду Сумської області від 19 лютого 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_3 була залишена без руху, зокрема, в зв'язку з тим, що в скарзі не зазначені підстави, з яких ОСОБА_3 як особа, яка не була стороною в справі, має право на оскарження зазначеного рішення суду; до неї не додана довіреність, з якої вбачалось би право ОСОБА_3 на оскарження рішення суду від імені осіб, які брали участь у розгляді справи.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_3 отримав 25 лютого 2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення йому поштового відправлення, проте недоліки апеляційної скарги в зазначеній частині не усунув.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які були відповідачами у цивільній справі і представником яких брав участь у справі ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідчених довіреностей, дійсних до 25 березня 1996 року, померли: ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його дружина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, дочка останньої ОСОБА_7 (дружина ОСОБА_3.) - ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а. с. 165 - 170).

Частина 1 ст. 110 ЦПК України 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, розгляду справи та смерті відповідачів у справі, передбачала, що громадяни можуть вести свої справи в суді особисто або через своїх представників.

Пункт 5 ч. 1, ч. 2 ст. 113 ЦПК України 1964 року передбачав, що повноваження представників сторін і третіх осіб на ведення справи в суді повинні бути підтверджені, зокрема, такими документами: інших осіб - довіреністю чи усною заявою довірителя з занесенням її до протоколу судового засідання.

Оригінали документів, зазначені у цій статті, або копії з них приєднуються судом до справи.

Ч. 3 ст. 114 ЦПК України передбачала, що письмові довіреності громадян посвідчуються нотаріально.

Частина 1 ст. 289 ЦПК України передбачала, що сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право оскаржити у касаційному порядку судове рішення повністю або частково.

Стаття 9 ЦК України 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин в даній справі та за життя сторін у справі, передбачала, що здатність мати цивільні права і обов'язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР та інших союзних республік.

Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

Частиною 1 статті 64, пунктами 1, 6 ч. 1 ст. 69 ЦК України 1963 року було передбачено, що довіреністю визнається письмове уповноваження, яке видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами; чинність довіреності припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку довіреності, смерті громадянина, який видав довіреність.

Строк дії довіреностей відповідачів, виданих на ім'я ОСОБА_3, закінчився 25 травня 1996 року.

Частинами 1, 4 ст. 25 нині діючого ЦК України також встановлено, що здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 нині діючого ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_3 припинились повноваження як представника відповідачів у справі, які померли.

ОСОБА_3 не має права на самостійне оскарження рішення суду від 17 травня 1995 року ні на підставі положень ЦК України 1963 року, ні на підставі положень нині діючого ЦК України, оскільки вказаним рішенням не вирішувалось питання про його права та обов'язки.

Права ОСОБА_3 як спадкоємця померлих осіб, яким він себе вважає, є похідними від їх прав, і не дають правових підстав для оскарження судового рішення, ухваленого у справі, в якій він не був стороною, і яке не оскаржили відповідачі.

Його посилання на те, що рішення суду не виконане, в зв'язку з чим він в 2012 році звертався за роз'ясненням рішення і в цьому йому було відмовлено (а.с.89-90, 151, 155-156, 158, 172), також не дають підстав вважати про наявність правових підстав для оскарження ним судового рішення від 17 травня 1995 року.

ОСОБА_3 не позбавлений права захистити своє порушене, як він вважає, право, іншим, передбаченим законом, шляхом, в тому числі шляхом звернення з самостійним позовом до суду.

З огляду на зазначене, апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід йому повернути, оскільки підстави для відкриття апеляційного провадження, передбачені ЦПК України, відсутні.

Керуючись ст. 292 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 17 березня 1995 року в даній справі повернути йому разом з доданими до неї матеріалами.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_3 для відома (а.с.173).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Апеляційного суду Сумської області Л. О. Сибільова