АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2075/16
Справа №638/2911/15ц Головуючий 1 інст. -Грищенко І.О.
Категорія :договірні Доповідач - Бобровський В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді Бобровського В.В.,

суддів Кокоші В.В.,

Шевченко Н.Ф.,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Куреного Олександра Вікторовича до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про визнання кредитного договору недійсним за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 січня 2016 року , -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 21706,19 грн. заборгованості за договором від 16 травня 2013 року про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE (далі кредитний договір), за умовами якого у відповідності до додаткової угоди №1 від 16 травня 2013 року було надано 14000 грн. шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії до 15 травня 2015 року із сплатою 32% річних на споживчі цілі.

Зазначивши, що відповідно умов кредитного договору позичальник за кредитною лінією сплачує кошти, які надходять на його картковому рахунку у якості зарплати та інші виплати, з дати фактичного використання кредитних коштів та сплату відсотків не пізніше 25 числа місяця, наступного за місцем , наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, з посиланням на те, що відповідачем останній платіж на погашення заборгованості було здійснених 03 лютого 2014 року у сумі 299,35 грн., та те, що станом на 06 лютого 2015 року заборгованість по договору складає: по кредиту - 13098,65 грн., по відсотках - 4374,47 грн., сума неустойки по кредиту та відсотках по 2069,08 грн. на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за порушення грошового зобов'язання представник АТ «Брокбізнесбанк», просив суд стягнути з відповідача на їх користь 21706,19 грн. заборгованості по кредиту, відсотках та застосованих штрафних санкцій.

У червні 2015 року ОСОБА_3 пред'явив до ПАТ «Брокбізнесбанк» зустрічний позов про визнання кредитного договору недійсним, з урахуванням уточнення у жовтні 2015 року його представником вимог, з підстав введення в оману в порушення положень Закону України «Про захист прав споживачів» всупереч принципу добросовісності і справедливості, з використанням нечесної підприємницької практики при укладанні договору.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 січня 2016 року позов ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_3. на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» 20944,09 грн. заборгованості за кредитним договором та 243,60 грн. судових витрат.

У зустрічному позові ОСОБА_3 - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 з посиланням на під ставність і обґрунтованість його зустрічних позовних вимог, неправильне застосування судом норм матеріального права при задоволенні позовних вимог банку, порушення вимог процесуального права при розгляді справи, рішення районного суду просить скасувати, зустрічний позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія відповідно до положень ч.1 ст.309 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення районного суду змінити з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та під час ухвалення рішення за ч.1 ст.214 цього Кодексу вирішує питання про наявність обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

По справі встановлено згідно наданих доказів , та не оспорюється те, що заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором від 16 травня 2013 року складає: по кредиту - 13098,65 грн., по відсотках - 3738,79 грн.

Окрім цього у відповідності до п.15 додаткової угоди № 1 за порушення встановлених п.п.7,12 цієї угоди строків погашення заборгованості по кредиту, сплаті відсотків за користування запозиченими коштами, нарахована пеня за кожне прострочення платежів яка за кожен день прострочення складає по кредиту - 2069,08 грн. по відсотках - 968,92 грн., втрати з урахуванням індексу інфляції за період прострочення по сумі кредиту - 623,76 грн., по відсотках - 302,50 грн. за період невиконання прийнятих грошових зобов'язань з 03 лютого 2014 року.

Відмовляючи у зустрічному позові ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору та додаткової угоди до нього за відсутністю у цих правочинів ознак нечесної підприємницької практики, якою б позичальника було введено в оману та несправедливість умов, всупереч принципу добросовісності, як підстави за ст..ст. 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» при порушенні прав споживача фінансових послуг , суд такого висновку дійшов за недоведеності належними та допустимими доказами, визнавши зустрічні вимоги ОСОБА_3 такими , що основані лише на припущеннях.

Підставним колегія вважає й висновок суду про стягнення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором по кредиту відсотках, пені за прострочення прийнятих зобов'язань та інфляційних втрат за цими зобов'язаннями всього 20801,70 грн.

Проте з висновком суду про стягнення відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України із розрахунку 3% річних від прострочених сум по кредиту 96,99 грн. по відсотках - 45,42 грн. погодитись не можна.

За правилом ст..213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, таким, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Відповідальність боржника за порушення грошового зобов'язання за ч.2 ст.625 ЦК України передбачає сплату суми боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із змісту додаткової угоди вбачається, що п.15 передбачена пеня у розмірі подвійної процентної ставки , що визначена п.2 за користування кредитною лінією у розмірі 32% річних, від простроченої суми заборгованості.

З огляду на те. що договором встановлено інший розмір відповідальності за невиконання грошової зобов'язання , колегія вважає безпідставним подвійне стягнення штрафних санкцій до боржника за ч.2 ст.625 ЦК України й рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги про недійсність кредитного договору, як укладеного з використанням нечесної підприємницької практики, всупереч добросовісності і справедливості, колегія вважає безпідставним і необґрунтованим та такими, що не спростовують правильності висновку суду, оскільки в умовах договору відсутній будь-який дисбаланс договірних прав та обов'язків сторін на шкоду позичальника або обмеження його прав споживача фінансових послуг, які надані банком в редакції правочину необхідної для свідомого здійснення вибору, що було здійснено відповідачем , і його посиланням у позовній заяві на невизначення банком показника ризики кредиту на випадок неплатоспроможності, перебувають поза межами спірних правовідносин.

Виходячи із викладеного та керуючись ст..ст. 303, 304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 січня 2016 року змінити.

Стягнути зі ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1) на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість по кредитному договору та додаткової угоди № 1 від 16 травня 2013 року 20801,70 грн., що складається 13098,65 грн. по кредиту, 3738,79 грн. по відсотках, 2069,08 грн. пені від суми прострочення по кредиту , 968,92 грн. - по відсотках, а також інфляційних втрат по кредиту - 623,76 грн., по відсотках - 302,50 грн.

У позові ПАТ «Брокбізнесбанк» про стягнення штрафних санкцій за ч.2 ст.625 ЦК України відмовити.

В решті це рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В.Бобровський

судді Н.Ф.Шевченко

В.В.Кокоша