АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2296/16 Справа № 183/7028/15 Головуючий у 1 й інстанції - Юр'єва Т. І. Доповідач - Міхеєва В.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Ремеза В.А.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, діючого в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська про визнання рішення незаконним та скасування рішення, про визнання права на приватизацію квартири та видання свідоцтва про право власності на квартиру,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, діючий в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6, звернулися до суду з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська (далі - КЕВ м.Дніпропетровська) про визнання рішення незаконним та скасування рішення, визнання права на приватизацію квартири та видання свідоцтва про право власності на квартиру.

Позивачі зазначали, що на підставі ордеру №338 від 14 жовтня 1991 року двокімнатна квартира, житловою площею 29,95 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1, була надана ОСОБА_7 на склад сім'ї: він, ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_9 - дочка, ОСОБА_10 - дочка.

Згідно вказаного ордеру сім'я в установленому законом порядку вселилася в зазначену квартиру.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 12 вересня 2005 року наданий дозвіл на переоформлення особового рахунку на вищевказану квартиру на ОСОБА_2, в зв'язку з реєстрацією нею шлюбу з ОСОБА_3 В теперішній час у квартирі мешкають і зареєстровані: вона, її чоловік - ОСОБА_3, її дочка ОСОБА_4, її онук - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Її сім'я проживає в вищевказаній квартирі, іншого житла вони не мають, участі у приватизації житла з державного житлового фонду не приймали.

Позивачка ОСОБА_2 у встановленому законом порядку звернулась до начальника КЕВ м.Дніпропетровська із заявою про передачу в приватну власність (приватизацію) вищевказаної квартири на членів її сім'ї.

Рішенням № 489 від 16 лютого 2015 року КЕВ м. Дніпропетровська, як орган приватизації, в оформленні передачі в приватну власність квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 відмовлено. Підставами для відмови у приватизації вказаної квартири явилось те, що вказане військове містечко включено до числа закритих військових містечок, які не підпадають під приватизацію житлового фонду. Інших керівних документів щодо надання повноважень КЕВ м. Дніпропетровська розпоряджатися житловим фондом військових містечок не надходило.

Позивачі просили визнати неправомірним та скасувати вищевказане рішення КЕВ м.Дніпропетровська про відмову у передачі у приватну власність квартири позивачу, зобов'язати КЕВ м.Дніпропетровська, як орган приватизації, вирішити питання щодо приватизації ними квартири та зобов'язати, згідно нормативно-правових актів та Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і «Положення про Порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке затверджене Наказом МЖКГ № 396 від 16 грудня 2009 року, вжити заходи щодо приватизації ними спірної квартири.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, діючого в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6, були задоволені.

Визнано незаконним та скасовано рішення № 489 від 16 лютого 2015 року КЕВ м.Дніпропетровська щодо відмови у переданні в приватну власність ОСОБА_2 та членів її сім'ї квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано право на приватизацію ОСОБА_2 та членами її сім'ї: ОСОБА_3, ОСОБА_4 і неповнолітнім сином ОСОБА_4 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано КЕВ м.Дніпропетровська, як орган приватизації, вжити заходи щодо приватизації квартири, яка використовується позивачами на умовах найму на території відкритого військового містечка за адресою АДРЕСА_1, згідно Закону України Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке затверджено наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.1999 р.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду, КЕВ м. Дніпропетровська звернулось з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і неповнолітній ОСОБА_6 проживають і зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с.14,зворот).

Вселення позивачів ОСОБА_2, яка є основним квартиронаймачем вказаної квартири, та членів сім'ї відбулося на підставі ордеру № 338 від 14 жовтня 1991 року, виданого начальником КЕЧ району (а.с.7).

Згідно розпорядження начальника КЕЧ району наданий дозвіл на переоформлення особового рахунку на АДРЕСА_1 на ОСОБА_2 в зв'язку з реєстрацією нею шлюбу та зміни прізвища, на склад її сім'ї (а.с.7).

ОСОБА_2 16 лютого 2015 року звернулась з заявою до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, як органу приватизації, про передачу у приватну власність АДРЕСА_1, в якій вона проживає зі складом сім'ї: вона, її чоловік - ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4, онук - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням № 489 від 16 лютого 2015 року КЕВ м. Дніпропетровська, як органом приватизації, в оформленні і передачі в приватну власність квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 відмовлено (а.с.6, 6 зворот).

Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За змістом ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон № 2482-XXII).

Відповідно до статті 1 Закону № 2482-ХХІІ приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Як встановлено статтею 2 Закону № 2482-ХХІІ до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних

парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Згідно з ч. 10 ст. 8 Закону № 2482-ХХІІ органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв'язку тощо.

Пунктом 4 наказу Міністра оборони України від 03 січня 1993 року № 1 «Про приватизацію житлового фонду військовослужбовцями та іншими особами, які проживають у будинках Міністерства оборони України» передбачено, що обов'язки органів, які здійснюють приватизацію житлового фонду Міністерства оборони України, покладені на квартирно-експлуатаційні частини районів, на обліку яких перебувають квартири (будинки).

З урахуванням зазначених вимог законодавства, право особи на передачу у приватну власність житла органами приватизації може бути обмежено тільки на підставах, встановлених законом.

Закон України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначає правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать, зокрема, будинки, споруди.

Відповідно до п.4 Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1282 від 29 серпня 2002 року, передача житлового фонду, інших об'єктів соціальної та інженерної інфраструктури, що перебувають в оперативному управлінні військових частин і передаються не у складі майнових комплексів, проводиться за рішенням Міністерства оборони України.

Наказом Міністра оборони України від 15 вересня 2011 року №569 «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад» встановлений Перелік майна, що безоплатно передається у комунальну власність територіальної громади смт Черкаське та смт Гвардійське, в який включено, зокрема, військове містечко №3 з житловими будинками, серед яких є і будинок позивачів (інв.№210) (а.с.8, 8 зворот, 16 зворот).

Рішеннями сесії Черкаської селищної ради №1 від 31 березня 2011 року; № 2 від 14 червня 2013 року; №10 від 27 грудня 2012 року надавалася згода на прийняття у комунальну власність територіальної громади об'єктів житлового фонду та соціальної сфери, що перебувають в оперативному управлінні Зброрйних Сил України на території Черкаської селищної ради згідно з Наказом Міністра оборони України від 15 вересня 2011 року №569 (а.с.113,114).

Встановивши, що займана позивачами квартира АДРЕСА_1 підлягає приватизації відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», як жиле приміщення згідно Наказу Міністра оборони України від 15 вересня 2011 року №569 «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад», та що позивачі є особами, які мають право на приватизацію зазначеної квартири, суд дійшов правильного висновку про задоволення позову в частині визнання незаконним та скасування рішення № 489 від 16 лютого 2015 року КЕВ м.Дніпропетровська щодо відмови у переданні в приватну власність ОСОБА_2 та членів її сім'ї квартири за адресою: АДРЕСА_1, а також визнання права вказаних осіб на приватизацію спірної квартири.

Доводи апеляційної скарги про те, що військове містечко №3 смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, на території якого знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1, має статус «закритого військового містечка», з посиланням при цьому на лист заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України Ю.А.Думанського №14492/С від 19 серпня 2013 року, не можуть бути взяті до уваги, оскільки зміст вказаного листа протирічить чинному Наказу Міністра оборони України від 15 вересня 2011 року №569 «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад» та Положенню про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністра оборони України №215 від 21 квітня 2011 року і Наказом Міністра оборони України №448 від 08 липня 2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 вересня 2013 року за № 1590/24122, які не містять такого статусу військового містечка, як «закрите військове містечко» (а.с.9, 104,105).

Крім того, доказів в розумінні ст.ст.57,58 ЦПК України, які б свідчили про те, що будинок, в якому розташована спірна квартира, не є об'єктом приватизації та що позивачі не є особами, які мають право на приватизацію, відповідачем у порядку, передбаченому ст.60 ЦПК України не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач по справі є неналежним колегія суддів відхиляє як необгрунтовані, оскільки згідно Положення про квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровськ, затвердженого Наказом начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційнрого управління 15 квітня 2013 року № 61, КЕВ м. Дніпропетровська являється державною військовою бюджетною установою та є юридичною особою () (а.с.17-20).

Пунктом 4 наказу Міністра оборони України від 03 січня 1993 року № 1 «Про приватизацію житлового фонду військовослужбовцями та іншими особами, які проживають у будинках Міністерства оборони України» передбачено, що обов'язки органів, які здійснюють приватизацію житлового фонду Міністерства оборони України, покладені на квартирно-експлуатаційні частини районів, на обліку яких перебувають квартири (будинки).

Згідно інформації КЕВ м. Дніпропетровська від 25 червня 2015 року вих.№ 2779 на запит депутата Черкаської селищної ради житловий фонд в смт. Черкаському Новомосковського району Дніпропетровської області належить будинкоуправлінню №2, яке є структурним підрозділом КЕВ м. Дніпропетровська (а.с.24).

Відповідно до довідки від 04 квітня 2016 року № 1201, наданої КЕВ м. Дніпропетровська, житловий будинок № АДРЕСА_1 смт.Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області перебуває на балансі будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ району та на консолідованому балансі КЕВ м. Дніпропетровська.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно вдався до аналізу розпорядчих документів Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України стосовно переліку закритих військових містечок та зробив висновок про те, що смт. Черкаське є відкритим військовим містечком, зазначивши в резолютивній частині рішення про знаходження квартири на території відкритого військового містечка.

Роблячи такий висновок, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, оскільки суди не наділені компетенцію на визначення статусу та виду населених пунктів.

З урахуванням вимог Закону № 2482-ХХІІ здійснення дій щодо приватизації житла є виключною компетенцією органу приватизації, яким в межах даних правовідносин є КЕВ м. Дніпропетровська, тому зобов'язання відповідача вжити заходи щодо приватизації квартири не узгоджується з компетенцією суду.

З огляду на вищевказане, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року в частині зобов'язання Квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, як органу приватизації, вжити заходи щодо приватизації квартири, яка використовується позивачами на умовах найму на території відкритого військового містечка за адресою АДРЕСА_1, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке затверджено наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.1999 р. - скасуваню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року в частині зобов'язання Квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, як органу приватизації, вжити заходи щодо приватизації квартири, яка використовується позивачами на умовах найму на території відкритого військового містечка за адресою АДРЕСА_1, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке затверджено наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.1999 р. скасувати та відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді