Справа № 369/7486/15-ц
Провадження № 2/369/60/16
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

за участю секретаря Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року позивач звернулась до відповідача з позовом, посилаючись на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» в особі голови ради директорів ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_3 було укладено два договори позики.

Згідно договору позики від 20.06.2012 р. позикодавець надав відповідачу у безпроцентну позику 160 000, 00 грн., що становить еквівалент 20 000,00 доларів США.

Згідно п.2 Договору, позичальник зобов'язується повернути позикодавцю грошову суму в гривнях за поточним комерційним курсом протягом 30 днів з дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це.

Згідно договору позики від 20.07.2012р. позикодавець надав підповідачу у безпроцентну позику 50 000, 00 грн., що становить еквівалент 6 250,00 доларів США.

Згідно п.2 Договору, позичальник зобов'язується повернути позикодавцю грошову суму в гривнях за поточним комерційним курсом протягом 30 днів з дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це.

11 квітня 2013 року позикодавець помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №195650 від 12.04.2013 р.

ОСОБА_1 як спадкоємць за заповітом прийняла спадщину у встановленому законом порядку.

Листом від 15.01.2014 р. відповідач свої зобов'язання перед позивачем за договорами позики визнав дійсними, а також визнав перехід прав кредитора до позивача в порядку спадкування, та гарантував почати процес повернення коштів.

На письмову вимогу про повернення грошових коштів за договорами позики від 21.05.2015р., направлену відповідачу поштовим відправленням відповіді не отримано.

Позивач зазначає, що на сьогоднішній день зобов'язання із повернення позики за вказаними договорами відповідачем не виконано.

Тому посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просила суд: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер», код 20024911 на користь ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 558 075, 00 грн., що складає еквівалент 26 250,00 дол. США.

Представник позивача у судове засідання зявилася. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила суд задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання з»явилась. Проти задоволення позову заперечували в повному обсязі, просила суд відмовити.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» в особі голови ради директорів ОСОБА_2 та чоловіком позивачки ОСОБА_3 було укладено два договори позики від 21.06.2012 та 20.07.2012 року.

Згідно договору позики від 20.06.2012 р. позикодавець надав відповідачу у безпроцентну позику 160 000, 00 грн., що становить еквівалент 20 000,00 доларів США.

Згідно договору позики від 20.07.2012р. позикодавець надав підповідачу у безпроцентну позику 50 000, 00 грн., що становить еквівалент 6 250,00 доларів США.

11 квітня 2013 року позикодавець - ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №195650 від 12.04.2013 р., видане Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис 522.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За життя,16.07.2012 року ОСОБА_3 склав заповіт, у відповідності до якого, заповів все своє майно дружині ОСОБА_1.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, права та обов»язки позикодавця за договорами позики від 20.06. та 20.07.2012 року перейшли до позивача в порядку спадкування за заповітом.

Листом від 15.01.2014 р. відповідач свої зобов'язання перед позивачем за договорами позики визнав дійсними, а також визнав перехід прав кредитора до позивача в порядку спадкування, та гарантував почати процес повернення коштів.

Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно п.2 Договору позики від 20.06.2012 року позичальник зобов'язується повернути позикодавцю грошову суму в гривнях за поточним комерційним курсом протягом 30 днів з дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це.

Згідно договору позики від 20.07.2012 року позичальник зобов'язується повернути позикодавцю грошову суму в гривнях за поточним комерційним курсом протягом 30 днів з дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це.

Нормою ч. 1 ст. 1049 ЦК України на позичальника покладено обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На письмову вимогу про повернення грошових коштів за договорами позики від 21.05.2015 р., направлену відповідачу поштовим відправленням відповіді не отримано.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Правові наслідки порушення фізичними і юридичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, зокрема, нормами ст. ст. 549-552, 611, 625 ЦК України.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 610, 625, 1046, 1047-1050 Цивільного кодексу України, та, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер», (Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, буд. 1, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, суму коштів в розмірі 558 075, 00 грн., що складає еквівалент 26 250,00 дол. США.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер», (Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, буд. 1, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, суму сплаченого судового збору в розмірі 3 683,23 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня, наступного за його проголошенням.

Суддя: Д.Д.Усатов