Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Демянчук С.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання - Вох В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2016 року у справі за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2016 року в задоволенні позову Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відмовлено.

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права, Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» подало на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що регулювання відносин з користування гуртожитками пов'язано із спеціальним правовим статусом цього житла. Тому, норми глави 4 ЖК УРСР, Положення про гуртожитки, а також інші норми цивільного законодавства стосовно гуртожитків є спеціальними по відношенню до норм цивільного законодавства. В силу спеціального правового режиму гуртожитків, їх користувачі мають інше коло прав та обов'язків, в порівнянні з наймачами звичайної житлової площі в будинках державного та житлового фонду. Судом не прийнято до уваги той факт, що дані норми законодавства не скасовані, а є чинними.

Відповідно, відповідачка отримала ордер НОМЕР_1 та вселилася у відомчий гуртожиток «Прометей» у 2007 році і зареєстрована в гуртожитку по даний час, що підтверджується формою №16, 17, що надані УДМС України в Рівненській області Кузнецовським міським сектором.

Судом зазначено, що позивачем не надано відомостей про реєстрацію гуртожитку «Прометей», як гуртожитку у виконавчому комітеті Кузнецовської міської ради.

Вважає, такий висновок суду не узгоджується із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 п.22 із змінами та доповненнями «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України», де вказано, що вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, судам слід з'ясовувати, чи є гуртожитком приміщення, яке займає відповідач.

Відповідачка займає кімнату, в якій крім неї зареєстрованими є громадяни: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що не оспорювалося представником відповідачки в судовому засіданні, а тому вона має сплачувати кошти за зайняття нею лише ліжко-місця.

Положеннями про гуртожитки, затвердженим наказом Мінрегіонбуду України №84 від 27.04.2015 року, який набрав чинності з 18.08.2015 року, встановлено, що вселення до гуртожитків проводиться власником гуртожитку на підставі ордера, з одночасним укладенням договору найму жилого приміщення в гуртожитку.

На момент отримання відповідачкою нового ордеру НОМЕР_2 29.07.2016 року, вказане положення чинності не набрало.

Таким чином згідно ордеру, відповідачка займає в гуртожитку ліжко-місце. Жила площа в гуртожитку надається в розмірі не менше 6 кв. метрів на одну особу. За таких обставин вважати відповідачку наймачем вказаного приміщення в цілому, з врахуванням вимог ст.61, 63 ЖК УРСР - немає правових підстав.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції та апеляційної інстанції.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та законним.

Вважає, що позивач жодним чином не обґрунтував свої позовні вимоги, суду не надано докази фактичного проживання відповідача в 2015 році в кім.201 гуртожитку «Прометей». Зазначивши щомісячну плату за житлово-комунальні послуги, позивачем не наведено детального її обрахунку з посиланням на вихідні дані, а саме складової її вартості (помісячно), з наданого розрахунку не надається можливим встановити з чого саме складається сума боргу та скільки води, тепла, електроенергії нею було використано. Суду не надано належним чином оформлену копію договору найму жилого приміщення у гуртожитку Прометей.

Стверджує, що з 2011 року не проживала ні в гуртожитку «Електрон», ні в гуртожитку «Прометей», не користувалася ніякими комунальними послугами. Доказом її тимчасового проживання на орендованій квартирі є Акт обстеження умов проживання сім'ї за адресою: АДРЕСА_2 від 02.02.2016 №23 та свідчення власника даної квартири ОСОБА_5 Доказом її фактичного не проживання за місцем її реєстрації (АДРЕСА_3) є Акт обстеження умов проживання від 05.02.2016 року. Наслідком даних обстежень став факт подання 10.02.2016 року заяви до Кузнецовського міського суду про встановлення юридичного факту, а саме - встановлення факту постійного тимчасового проживання, з жовтня 2012 року і до теперішнього часу, у квартирі АДРЕСА_2.

Просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2016 року залишити без змін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 19.07.2007 року, за згодою сторін, ОСОБА_6 отримала ордер НОМЕР_1 для вселення на ліжко-місце в кімнату АДРЕСА_1, який з дня введення в експлуатацію, є державною власністю та перебуває на балансі ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом».

11.04.2008 року, відповідачку було переселено в кімнату АДРЕСА_4 цього ж гуртожитку.

За період проживання в гуртожитку ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_1, у зв'язку з реєстрацією шлюбу.

У зв'язку з реконструкцією гуртожитку «Прометей» та виведенням його з експлуатації, мешканців гуртожитку, згідно наказу ВП РАЕС №219 від 10.02.2009 року було переселено на ліжко-місце в гуртожиток «Електрон», без змін в реєстрації місця проживання (на період реконструкції). Зокрема, відповідачці було надано ліжко місце в кімнаті АДРЕСА_5. Увесь цей час відповідачка була зареєстрованою в гуртожитку «Прометей».

Плата за ліжко - місце в гуртожитку „Прометей" та в гуртожитку „Електрон" були однаковими.

Відповідно до цього ж наказу, у період проживання переселених мешканців в гуртожитку «Електрон», бухгалтерія УСР нарахувала оплату за жилі приміщення займані в даному гуртожитку.

Гуртожиток «Електрон» з дня введення в експлуатацію перебував на балансі ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» до 29.06.2015 року.

Після введення в експлуатацію гуртожитку «Прометей», мешканців цього ж гуртожитку, які тимчасово займали жилі приміщення в гуртожитку «Електрон» було переселено в гуртожиток «Прометей», з проведенням перереєстрації по місцю проживання. Відповідно, відповідачка отримала 29.07.2015 року ордер за НОМЕР_2 на право зайняття ліжко-місця в кімнаті АДРЕСА_3, де зареєстрована по даний час.

Оплата за проживання в гуртожитку, для осіб що займають приміщення спільного користування кількох осіб, які не перебувають у сімейних відносинах встановлена відповідно до граничного розміру, згідно розпорядження Рівненської ОДА №192 від 28.05.2009 року на рівні 215 грн. за 1 ліжко-місце на місяць в опалювальний період та 100 грн. за ліжко-місце на місяць в неопалювальний період.

З червня 2015 року розмір оплати за проживання в гуртожитку становить 236 грн., відповідно до розпорядження Рівненської ОДА №188 від 17.04.2015 року.

Відповідач свої обов'язки по сплаті за проживання у гуртожитку не виконує, у зв'язку з чим за період її проживання у гуртожитку, згідно виписки з особового рахунка, за період з січня 2015 року по грудень 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 2 703 грн. 97 коп.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих позивачем документів та пояснень учасників процесу вбачається, що між позивачем і відповідачем не укладено договору про надання житлово-комунальних послуг (договору найму) у зв'язку із проживанням відповідача в гуртожитку «Прометей» з січня по грудень 2015 року включно. Відповідно у разі незгоди відповідача -споживача оплачувати за проживання, за надані виконавцем житлово-комунальні послуги за встановленими ним цінами (тарифами) та при відсутності договору про надання визначених виконавцем послуг (договору найма) у встановленому розмірі, немає правових підстав для стягнення з відповідача плати за проживання у гуртожитку і за житлово-комунальні послуги з 1 січня 2015 року до 31 грудня 2015 року в розмірі 2703,97 грн.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Правовідносини щодо користування жилою площею у гуртожитках врегульовані окремою главою 4 розділу ІІІ Житлового кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та іншими нормативно-правовоми актами.

На час виникнення спірних правовідносин діяло Примірне положення про гуртожиток, затверджене Постановою Ради Міністрів УРСР №208 від 03 червня 1986 року, яке втратило чинність згідно постанови Кабінету Міністрів України №582 від 12.08.2015 року.

Так, згідно ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Відповідно до п.36 Примірного положення про гуртожитки, громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадянського житлового фонду.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, з січня 2015 року та на час спірних правовідносин діяли тарифи на послуги встановлені по кожному будинку (гуртожитку) окремо, розраховані виконавцями послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинку та прибудинкової території.

При цьому, за п. 4.8 Положення, розмір плати за користування (оренду) житловою площею (ліжко-місця) і комунальні послуги встановлюється згідно тарифів, затверджених місцевими органами самоврядування, державними комісіями та згідно кошторису на експлуатацію та утримання гуртожитку, затвердженого керівником підприємства, установи, організації, у віданні якої знаходиться гуртожиток і, погодженого з профспілковим комітетом.

Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», передбачено механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності.

Відповідно до п.4 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тариф на послуги з утримання будинків і призначаються для проживання одиноких громадян (житловими приміщеннями спільно користуються кілька осіб, які не перебувають у сімейних стосунках), розраховується згідно з цим Порядком. Вартість послуг з розрахунку на ліжко -місце визначається як добуток тарифу на норму житлової площі для однієї особи в гуртожитку.

Відповідно до вказаного Порядку, ВП РАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» затверджувався та вводився в дію розмір плати за проживання в гуртожитку для осіб, що займають приміщення спільного користування кількох осіб, які не перебувають у сімейних відносинах у період з січня 2015 року по грудень 2015 року.

Суму платежу, що включає в себе плату за гуртожиток, зазначено у кожному затвердженому розрахунку.

Постановою КМ України №1548 від 25.12.1996 року «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)», розпорядженням голови обласної державної адміністрації №192 від 28.05.2009 року, було установлено граничний розмір плати за проживання в гуртожитку для громадян України, які займають приміщення спільного користування кількох осіб, які не перебувають у сімейних відносинах на рівні 215 грн. за ліжко-місце на місяць в опалювальний період та 100 грн. за ліжко-місце на місяць в неопалювальний період. Витрати на комунальні послуги входять до граничного розміру плати і окремо не стягуються.

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації №188 від 17.04.2015 року, що зареєстровано 23.04.2015 року в Головному територіальному управлінні юстиції у Рівненській області за №5/1151, граничний розмір плати за проживання в гуртожитках для осіб, які займають приміщення, що знаходяться у спільному користуванні кількох осіб, які перебувають у сімейних відносинах, встановлено не вище 236 гривень за одне ліжко-місце на місяць, з урахуванням ПДВ. Граничний розмір плати включає вартість послуг з утримання гуртожитку та прибудинкової території і комунальних послуг.

Позивачем не укладались договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з особами, які займають приміщення, що знаходяться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних відносинах оскільки це не передбачено Положенням про гуртожиток та ч. 2 ст. 63 ЖК України.

З відповідачем договірні відносини не оформлялися, так як плата за проживання в гуртожитку нараховувалась в межах граничного розміру встановленого розпорядженням голови ОДА.

18.08.2015 року набув чинності наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №84 від 27.04.2015 року «Про затвердження Положення про гуртожитки», відповідно до якого особи, які проживають у гуртожитку, зобов'язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги (п.4 розд.ІІІ).

Позивачем нараховувалася плата за проживання в гуртожитку відповідачки за затвердженими в установленому порядку тарифами з урахуванням встановленого граничного розміру плати.

Оцінивши наведені обставини та вимоги Закону на підставі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, колегія суддів прийшла до висновку, що через порушення відповідачем своїх обов'язків по сплаті за проживання у гуртожитку, згідно виписки з особового рахунка, за період з січня 2015 року по грудень 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 2 703 грн. 97 коп., яку слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Враховуючи викладене, оскільки вказані обставини та вимоги Закону судом першої інстанції залишені поза увагою, рішення суду підлягає скасуванню на підставі п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Доводи відповідача про те, що з 2011 року не проживала ні в гуртожитку «Електрон», ні в гуртожитку «Прометей», не користувалася ніякими комунальними послугами не заслуговують на увагу. Акт обстеження умов проживання сім'ї за адресою: АДРЕСА_2 від 02.02.2016 №23, свідчення власника даної квартири ОСОБА_5 та Акт обстеження умов проживання від 05.02.2016 року, її фактичного не проживання за місцем реєстрації (АДРЕСА_3) - не звільняють її від обов'язку по сплаті за проживання у гуртожитку, оскільки вона не зверталася до адміністрації гуртожитку із заявами про те, що вона не згідна з нарахуванням, які здійснюються виходячи з того, що вона займає ліжко-місце в гуртожитку.

Крім того, згідно ст. 20 Закону України „Про житлово - комунальні послуги" споживач має право на несплату вартості житлово - комунальних послуг за період тимчасової його відсутності при відповідному документальному оформленні.

Також, у всіх випадках тимчасової відсутності проживаючого у гуртожитку призупинення оплати за ліжко - місце як Примірним Положенням № 208 та Положенням № 84 від 27.04.2015р. не передбачено. Звільнення від оплати за ліжко - місце в гуртожитку можливе тільки після вибуття проживаючого. Порядок такого вибуття регулюється ст. 132 ЖК України та Положенням про гуртожиток.

ОСОБА_1 з відповідною заявою про звільнення її від оплати за проживання у гуртожитках у зв"язку з її відсутністю до адміністрації позивача не зверталася та своє вибуття з них належним чином не оформляла.

Стаття 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» підлягають стягненню сплачені позивачем та належно підтверджені судові витрати в розмірі 2893 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» задовольнити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» заборгованість за проживання в гуртожитку в розмірі 2 703 грн. 97 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 2893 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: С.В. Демянчук

А.М. Шеремет