Справа №478/2041/15-ц 21.04.2016 21.04.2016 21.04.2016
Провадження №22-ц/784/776/16
Справа № 478/2041/15-ц
Провадження № 22-ц/784/776/16 Головуючий у першій інстанції: Іщенко Х.В.
Категорія 59 Доповідач в апеляційній інстанції: Лівінський І.В.
У Х В А Л А

іменем України

21 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Тищенко Л.С.,

за участі позивача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 1 лютого 2016 року

за позовом

ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК" (далі - ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК"), приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а:

В грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 28 березня 2015 року приватним нотаріусом, про стягнення з нього на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" грошових коштів в розмірі 152291 грн. 67 коп.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 1 лютого 2016 року позов задоволено. Постановлено визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис НАМ 763352 за реєстровим номером 1381, вчинений 28 березня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" грошових коштів в розмірі 152291 грн. 67 коп. Крім того, суд розподілив судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК", посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило його скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 2 серпня 2006 року, на підставі письмової заяви ОСОБА_3, між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та позивачем було укладено кредитний договір, за яким банк надав останньому кредит на суму 8649 грн. на строк 24 місяці по 4 серпня 2008 року включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2,09 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, а позивач зобов'язався здійснювати погашення кредиту, відсотків, винагороди, комісії щомісячно, до 10-го числа кожного місяця у розмірі мінімального платежу 463,47 грн. (а.с. 10).

Як вбачається з розрахунку банку, ОСОБА_3 почав порушувати свої зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту з 11 жовтня 2006 року. Отже, з цього часу у банку виникло право на пред'явлення позову про стягнення чергових платежів, а після закінчення строку дії договору - 4 серпня 2008 року, на пред'явлення вимог про стягнення всієї суми кредиту.

28 березня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 1381, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" грошових коштів в розмірі 152291 грн. 67 коп.

Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 3 березня 2004 року № 20/5 з наступними змінами (далі Інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

За статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Між тим, як видно з розрахунку банку та виконавчого напису нотаріуса, строк за який проводилось стягнення - 8 років 6 місяців 24 дні, а саме з 2 серпня 2006 року по 26 лютого 2015 року.

Отже спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом поза межами строку, визначеного в ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність доказів дотримання нотаріусом вимог законодавства при вчиненні виконавчого напису від 28 березня 2015 року, відповідає обставинам справи та вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 283 Інструкції.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності заяви позивача про поновлення строку позовної давності, стосуються порядку вирішення питання про поновлення такого строку в судах, та не спростовують висновку суду про порушення порядку вчинення виконавчого напису, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, апеляційна скарга не містить доводів, які б спростували висновки суду чи доводили б порушення ним вимог матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК" відхилити, а рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 1 лютого 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді О.О. Данилова

Н.О. Шаманська