Провадження № 2/520/138/16
14.04.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Васильків О.В.
при секретарі - Дідур Г.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, суд,-
22.10.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду було розірвано. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, який проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач вихованням дитини не займається, матеріально не забезпечує та не спілкується з дитиною, в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, повідомлялася належним чином. До суду надано заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, та повідомлено, що наданий висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав підтримує та не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_3, актовий запис № 1111, що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 4/.
Згідно довідки № 51 від 27.10.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 проживають та зареєстровані: ОСОБА_1, 1974 року народження, та ОСОБА_3, 2007 року народження /а.с. 8/.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зверталася із заявою до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області із заявою за фактом розшуку колишнього чоловіка ОСОБА_2, 1974 року народження, та за результатами проведеного комплексу заходів по встановленню місця мешкання ОСОБА_6 результатів не отримано /а.с. 10/.
З листа Поштамту - ЦПЗ № 1 від 15.10.2015 року вбачається, що за період з 14.03.2015 року по 14.09.2015 року в підприємстві не значаться перекази на ім'я ОСОБА_1 /а.с. 11/.
Відповідно до характеристика учня 2-Н класу ОСОБА_3., наданої директором ОНВК «Гімназія № 7» від 01.09.2015 року, дитина ОСОБА_3 навчається у даному закладі з 2014 року, вихованням дитини займається мати, піклуються хлопчиком бабуся та дідусь. Батько дитини ОСОБА_2 жодного разу у навчальному закладі не з'являвся /а.с. 9/.
У ході судового розгляду справи, судом досліджено висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування № 534/01-11 від 29.03.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 відношенні малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Висновком встановлено, що батько дитини ОСОБА_7 ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку малолітнього, не проявляє до нього турботи та уваги, не цікавиться справами хлопчика та станом його здоров'я. Факти ухилення батька від виконання батьківських обов'язків підтверджуються заявами ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).
Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 164, 166 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, у відношенні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.