У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Демяносова М.В., Дьоміної О.О., Леванчука А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про оспорювання батьківства і виключення з актового запису про народження відомостей про батька, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги обґрунтовані тим, що вони з ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка проживає із нею та знаходиться на її утриманні, відповідач допомогу на утримання дитини не надає.

У листопаді 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження відомостей про батька, посилаючись на те, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, не є його біологічною дочкою, оскільки не схожа ні на нього, ні на його родину. Під час сварки ОСОБА_4 повідомила його про те, що ОСОБА_6 не є його дочкою і у неї інший біологічний батько. Посилаючись на викладене ОСОБА_5 просив виключити відомості про нього як батька дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису про народження від 7 червня 2011 року № 207.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто на її користь з ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 7 серпня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_5 Виключено відомості про ОСОБА_5 як батька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису № 207 у Книзі реєстрації народжень від 7 червня 2011 року, вчиненого Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року залишено без змін рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2014 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про підставність і доведеність заявлених ОСОБА_4 позовних вимог та недоведеність вимог ОСОБА_5 за зустрічним позовом.

Такий висновок судів відповідає встановленим у справі обставинам та наявним у справі доказам, яким суди у відповідності до вимог ст. ст. 60, 212 ЦПК України надали належну оцінку.

Крім того, залишаючи рішення місцевого суду без змін, апеляційний суд повністю виконав вказівки суду касаційної інстанції, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року, які в силу ч. 4 ст. 338 ЦПК України є обов'язковими при новому розгляді справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Демяносов О.О. Дьоміна
А.О. Леванчук

Колегія суддів: