АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2395/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Чередніченко Н.П.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про захист прав споживачів - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу.

Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «СК «Українська страхова група» про захист прав споживачів та просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 617 500, 00 грн., пеню в розмірі 108 950 грн. 68 коп., збитки від інфляції в розмірі 216 742 грн. 50 коп., 3% річних в розмірі 11 673 грн. 29 коп., а всього - 954 866 грн. 47 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що 27 березня 2014 року позивач уклала з ПАТ «СК «Українська страхова група» договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2828-14-00033.

За умовами вказаного договору було застраховано автомобіль позивача Land Rover Evoque, 2012 року випуску, д.н.з.АА 5177АА, від ряду ризиків, в тому числі - від викрадення.

10 листопада 2014 року, приблизно о 13год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Тарасівська, 2 невстановлена особа викрала автомобіль позивача.

По факту викрадення автомобіля позивач звернулась з заявою до Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві, а 11 листопада 2014 року подала до ПАТ «СК «Українська страхова група» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

У грудні 2014 року позивач надала відповідачу Витяг з кримінального провадження № 0010272 від 17.12.2014 року та Довідку МВС України стосовно кримінального провадження, проте страхове відшкодування виплачено не було.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 27 березня 2014 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2828-14-00033, предметом якого є страхування майнових інтересів ОСОБА_1, що не суперечать закону, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем Land Rover Evoque, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, строком з 29.03.2014 року по 28.03.2015 року (а.с.6-16).

Відповідно до умов договору Страхувальник зобов'язався сплатити Страховику страхову премію в загальному розмірі 32370,00 грн., а Страховик взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку з автомобілем Land Rover Evoque, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, здійснити на умовах договору страхову виплату Страхувальнику або Вигодонабувачу.

Сторони договору погодили перелік страхових випадків (п.2 Договору ), за умови настання яких у Страховика виникає обов'язок здійснити страхову виплату, до яких зокрема віднесли викрадення транспортного засобу, визначили суму страхового відшкодування без урахування зносу та безумовну франшизу по ризику «викрадення».

Таким чином, на підставі письмового договору між сторонами виникли відносини страхування, які врегульовані нормами глави 78 ЦК України та спеціальним нормативно-правовим актом - Законом України «Про страхування».

11 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського РУ ГУ МВС України у м. Києві із заявою про те, що її автомобіль Land Rover Evoque, 2012 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1, який перебував навпроти будинку, в якому вона проживає, за адресою: АДРЕСА_1 було викрадено.

Цього ж дня інформацію за заявою ОСОБА_1 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0010272 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

На час розгляду справи особа, яка незаконно заволоділа транспортним засобом, не встановлена, постанови про закриття чи зупинення кримінального провадження не виносились (а.с. 17).

11.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, надавши копію посвідчення водія, копію паспорта страхувальника, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копію договору страхування та талон повідомлення.

Прийнявши заяву, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ від замка запалювання автомобіля, ПАТ «СК «Українська страхова група» запропонувала ОСОБА_1 надати додаткові документи, необхідні для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, зокрема: довідки органів досудового розслідування про те, що застрахований автомобіль поставлений на облік по базам СНД Інтерпол «Угон», витягу з ЄРДР за фактом незаконного заволодіння застрахованим ТЗ із зазначенням відомостей, зазначених в ч.5 ст.214 КПК України (чинного на момент звернення до органів досудового розслідування), витягу з ЄРДР (довідку) органів досудового розслідування щодо проведення досудового розслідування за фактом незаконного заволодіння застрахованим ТЗ із зазначенням відомостей зазначених в ч.5 ст.214 КПК України станом після проходження двомісячного терміну розслідування кримінального провадження за вказаним фактом, оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, повний комплект оригінальних ключів від транспортного засобу та повний комплект пультів керування протиугінними системами або ключів від них, письмового договору із страховиком про передачу майнових прав на транспортному засобі та переуступку права вимоги на застрахований транспортний засіб, який було викрадено та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу(а.с.19).

У зв'язку з невиконанням позивачкою умов договору страхування та не надання до страхової компанії оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу Land Rover Evoque, 2012 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1, позивачу було надано відповідь про неможливість прийняття рішення про виплату.

Відповідно до п.п.11.7.7. договору страхування та події «викрадення» додатково надаються наступні документи: витяг з ЄРДР щодо проведення досудового розслідування за фактом незаконного заволодіння застрахованим ТЗ із зазначенням відомостей, зазначених в частині 5 ст. 215 КПК України ( чинного на момент звернення до органів досудового розслідування); витяг з ЄРДР (довідку органів досудового розслідування щодо проведення досудового розслідування за фактом незаконного заволодіння застрахованим ТЗ із зазначенням відомостей в ч.5 ст.214 КПК України станом після проходження двохмісячного терміну розслідування кримінального провадження за даним фактом; довідка органів досудового розслідування про те , що застрахований ТЗ поставлений на облік по базам СНД, Інтерпол «Угон»; оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого ТЗ, повний комплект оригінальних ключів від ТЗ та повний комплект пультів керування протиугінними системами або ключів від них. Зазначені документи не надаються в наступних випадках: якщо вони приєднані органами досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження - з обов'язковим документальним підтвердженням факту вилучення їх у Страхувальника та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження в якості доказів; якщо вони викрадені шляхом розбою/грабежу разом із застрахованим ТЗ - з обов'язковим документальним підтвердженням факту розбою/грабежу за фактом незаконного заволодіння застрахованого ТЗ; у разі знаходження органами досудового розслідування викраденого ТЗ-довідка досудового розслідування про факт знаходження застрахованого ТЗ із зазначенням переліку пошкоджень ТЗ;письмовий договір із Страховиком про передачу майнових прав на ТЗ та переуступку права вимоги на застрахований ТЗ, який був викрадений,за формою встановленою Страховиком.

Відповідно до п.п.16.1.15, п.16.1, р.16. частини 2 Договору про страхування підставою для відмови Страховика у виплаті страхового відшкодування або страхових виплат є випадки, передбачені чинним законодавством України, цим Договором, а також ненаданням Страховику у випадку настання події «Викрадення» на тимчасове зберігання оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, повного комплекту оригінальних ключів від транспортного засобу та повного комплекту пультів керування протиугінними системами або ключів від них ( якщо такі системи були встановлені), крім випадків, передбачених п.п.11.7.5 частини 2 Договору .

Судом встановлено, що позивачем не було надано до страхової компанії оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Крім цього, про те, що 18.04.2012 року на ім'я позивача було видано дублікат свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , позивач страхову компанію при укладання договору не повідомила (а.с.129,21).

Відповідно до п.16.1.1. Договору причиною відмови у виплаті страхового відшкодування є надання страхувальником недостовірних відомостей під час укладення цього Договору в тому числі, надання недостовірних відомостей в заяві на страхування та/або в період дії Договору.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неможливість віднесення викрадення автомобіля позивача до страхового випадку та виникнення у відповідача зобов'язання з виплати страхового відшкодування позивачу.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено позивачем в суді апеляційної інстанції, що оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу знаходився у викраденому автомобілі.

Відповідно до п.16.1.15 Договору підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є ненадання Страховику у випадку настання події «Викрадення» на тимчасове зберігання оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, повного комплекту оригінальних ключів від транспортного засобу та повного комплекту пультів керування протиугінними системами або ключів від них, крім випадків, передбачених п.п.11.7.4. ч. 2 Договору, а саме: якщо вони приєднані органами досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження - з обов'язковим документальним підтвердженням факту вилучення їх у Страхувальника та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження в якості доказів; якщо вони викрадені шляхом розбою/грабежу разом із застрахованим транспортним засобом - з обов'язковим документальним підтвердженням факту розбою/грабежу за фактом незаконного заволодіння застрахованим транспортним засобом.

Оскільки позивачем не було надано відповідачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та приймаючи до уваги п.п.11.7.5., п. 11.7, п.п.16.1.7, п.п.16.1.13, п.16.1, р.16 ч. 2 Договору страхування, ПАТ «СК Українська страхова група» правомірно відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що апеляційним судом оглянуті договори страхування, укладені між позивачем та відповідачем з приводу страхування викраденого автомобіля від 29.02.2012 року та від 18.03.2013 року (копії долучені до справи).

До договору страхування від 29.02.2012 року позивачем надано копію оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 909810 від 28.02.2012 року та довідку-рахунок від 24 лютого 2012 року.

Згідно довідки МВС України від 03.12.2012 року на ім'я ОСОБА_1 було видано дублікат свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 (замість втраченого свідоцтва НОМЕР_4 від 28.02.2012 року) на викрадений автомобіль (а.с.129).

Про отримання дубліката свідоцтва про реєстрацію автотранспортного засобу позивач страхову компанію не повідомила, чим також порушила умови п.16.1.1. Договору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді