АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3850/16 Справа № 181/96/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Гончаренко О. О. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Глущенко Н.Г., Осіяна О.М.,

при секретарі - Синенку Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року його визнано батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто з нього на користь відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. з подальшою індексацією вказаної суми, щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 01 грудня 2015 року.

Наведений спосіб стягнення аліментів та розмір аліментів були визначені із врахуванням обставин справи, зокрема він мав сукупний дохід за 2013 рік у розмірі 128 208 грн. та за 2014 рік у розмірі 89 890 грн. У 2015 році змінився його матеріальний стан у бік погіршення, а тому є всі підстави для зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини до 1 000 грн.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.57-60).

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги (а.с.64-65).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року ОСОБА_2 визнано батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. з подальшою індексацією вказаної суми, щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 01 грудня 2015 року.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_2 посилаючись на погіршення матеріального становища у 2015 році, зазначав, що встановлений розмір аліментів у твердій грошовій сумі є завищеним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів про погіршення його матеріального становища з часу постановлення судового рішення про стягнення з нього аліментів.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується, оскільки вони ґрунтуються на нормах закону та відповідають обставинам справи.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У зв'язку із відсутністю будь-яких доказів про погіршення матеріального або сімейного становища позивача з часу постановлення судового рішення про стягнення з нього аліментів, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим у розумінні положень ст.ст. 180,181,182,183,192 СК України, висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги факт отримання позивачем мінливого доходу, який у 2015 році склав 40 290 грн., у зв'язку із чим він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2 000 грн., є безпідставними і необґрунтованими та спростовуються фактом придбання позивачем автомобіля, вартістю 116 939,89 грн. (а.с.24-25).

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують правильності висновків суду, а лише зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.Г. Глущенко

О.М. Осіян