У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., за участю відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду від 25 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А :

18 січня 2016 року ОСОБА_2 звернулася в Дубенський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказувала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 04.04.2008 року.

В них є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обовязку щодо матеріального забезпечення неповнолітнього сина.

Відповідач офіційно працевлаштований та працює на посаді начальника відділу постачання ПрАТ „Агроресурс в м. Рівне, отримує заробітну плату та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання їхнього сина.

Із цих підстав просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 25 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини від усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність, через невідповідність висновків суду обставинам справи в частині розміру щомісячної суми, яка підлягає сплаті.

Вказує, що він працює на посаді начальника відділу постачання ПрАТ „Агроресурс в м. Рівне, яке на даний час знаходиться у скрутному матеріальному стані і він працює неповний робочий тиждень. Інших додаткових доходів він немає.

Крім того, на його утриманні знаходяться діти від іншого шлюбу, а його дружина перебуває у декретній відпустці.

Зазначає, що в звязку з тим, що він надає матеріальну допомогу своєму сину та бере безпосередню участь у його вихованні, позивач ОСОБА_2 не заперечує проти отримання аліментів у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 500 грн., що підтверджується її заявою від 01.03.2016 року.

Просить змінити оскаржуване рішення суду в частині розміру стягнення аліментів, встановивши їх у твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В ході апеляційного розгляду справи відповідач підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи на її користь із відповідача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/5 частини від усіх видів доходу останнього, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції виходив із того, що саме такий розмір аліментів підлягає стягненню із ОСОБА_4, із врахуванням встановлених по справі обставини.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків оскаржуваного рішення.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших підстав, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Із матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду із позовом, позивач просила суд стягнути аліментів у частці від доходу відповідача, який має постійне місце роботи.

Будь-які вимоги або заперечення на заявлений позов, щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, жодна із сторін у даній цивільній справі в суді першої інстанції не заявляла, а дане питання постало лише після ухвалення оскаржуваного рішення.

Позивач не конкретизував належним чином у своїй апеляційні скарзі, які саме порушення були допущені судом першої інстанції, що призвели, на його думку, до ухваленням судом незаконного рішення у даній цивільній справі.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ч.1 ст. 303 ЦПК України).

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення Дубенського міськрайонного суду від 25 лютого 2016 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.М. Ковальчук

ОСОБА_5