У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Коротун В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 25 лютого 2016 року за заявою ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Львівської області від 25 листопада 2013 року в справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про приведення квартири до попереднього стану та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 червня 2013 року у задоволенні позову Галицькій районній адміністрації Львівської області відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено. Визнано незаконною відмову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 19 липня 2010 року у наданні дозволу на перепланування (переобладнання) квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка після перепланування (переобладнання) має площу 95,4 кв.м та складається з трьох кімнат житловою площею 64,6 кв.м, кухні площею 13 кв.м, ванної кімнати площею 6,1 кв.м, вбиральні площею 1,6 кв.м, коридору площею 5,7 кв.м, комірки площею 2,3 кв.м, балконів площею 0,8 кв.м та 1,3 кв.м.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 25 листопада 2013 року рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про зобов'язання демонтувати за власні кошти самовільно встановлену залізобетонну плиту та цегляну стіну на рівні другого поверху будинку АДРЕСА_1 і в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності скасовано з ухваленням у цій частині нового рішення.

Позов Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за власні кошти демонтувати самовільно встановлену залізобетонну плиту та цегляну стіну на рівні другого поверху будинку АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині визнання права власності на квартиру, яка після перепланування (переобладнання) має загальну площу 95,4 кв.м, відмовлено.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 квітня 2015 року рішення апеляційного суду Львівської області від 25 листопада 2013 року в частині відмови у приведенні квартири до попереднього стану скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду Львівської області від 25 листопада 2013 року залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25 лютого 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Львівської області від 25 листопада 2013 року залишено без задоволення

У касаційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати постановлену ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Залишаючи заяву без задоволення, апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що заявником ОСОБА_3 не були наведені в розумінні ст. 361 ЦПК України нововиявлені обставини, які є підставою для перегляду рішення апеляційного суду Львівської області від 25 листопада 2013 року.

Із оскаржуваної ухвали апеляційного суду, доданих до скарги матеріалів вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження в справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Львівської області від 25 листопада 2013 року в справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про приведення квартири до попереднього стану та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 25 лютого 2016 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М.Коротун