РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Київська міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и в:

09 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою, в якій вказує, що 26 вересня 1949 року між Житловим управлінням Виконкому Жовтневої районної Ради м. Києва, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладено трьохсторонній договір про право на будівництво будинку та безстрокове користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 3 договору на будівництво будинку № 1 забудовники зобов'язались збудувати по АДРЕСА_1 житловою площею 102,8 кв. метри. Для будівництва цього будинку їм було надано суміжні земельні ділянки.

Згідно з п. 14 договору на будівництво будинку № 1 збудоване на земельній ділянці є особистою власністю осіб, що здійснювали будівництво.

Рішенням Виконкому Жовтневої районної Ради м. Києва від 16 березня 1950 року № 144 земельну ділянку ОСОБА_4 було передано ОСОБА_5, проте останній не набув прав забудовника за договором на будівництво будинку № 1, уклавши індивідуальний договір щодо будівництва свого житлового будинку.

Будівельні роботи здійснювались ОСОБА_3 одноособово на підставі договору на будівництво будинку № 1, оскільки ОСОБА_4 втратив право на земельну ділянку, а також дозволу на виконання робіт № 1261/49 від 07 грудня 1949 року.

Житловий будинок ОСОБА_3 (житловий будинок № 1) був завершений у 1953 році та введений в експлуатацію 10 листопада 1970 року. Відповідно до Акта прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння ОСОБА_3 був єдиним власником збудованого ним індивідуального будинку № 1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

У 1984 році спадкоємцями ОСОБА_3 проведено технічну інвентаризацію будинку № 1, отримано технічний паспорт на будинок № 1 для оформлення спадщини.

Разом з тим, при виготовленні технічного паспорта працівники Київського міського бюро технічної інвентаризації допустили помилку, зазначивши, що ОСОБА_3 належала лише 1/2 частина збудованого ним будинку на підставі договору на будівництво будинку № 1 з огляду на те, що в договорі було вказано дві особи в якості забудовників - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Помилка в подальшому також вплинула на спадкування будинку № 1 та нотаріальні документи стосовно спадкування будинку № 1.

Так, у свідоцтві про право на спадщину за законом від 20 вересня 1985 року вказано, що спадкується лише 1/2 частина будинку № 1. При цьому зазначено, що житлова площа будинку становить 29,6 кв. метри, що за даними Акта прийняття в експлуатацію відповідає цілому будинку. Помилка нотаріуса викликана невірними даними технічного паспорта на будинок № 1. Відтак, відповідно до свідоцтва про право на спадщину спадкоємці - заявник та ОСОБА_6 (мати заявника та дружина померлого ОСОБА_3.) успадкували будинок померлого ОСОБА_3 в рівних частинах, тобто по 1/4 частині.

Така ж помилка допущена у Свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 13.06.1990 року, де вказано, що заявник успадкувала 1/4 будинку № 1 після смерті матері ОСОБА_6 Розмір житлової площі в свідоцтві вказано 39,2 кв. метри (з 1984 року житлова площа була збільшена, відповідна відмітка наявна в технічному паспорті).

Вказана помилка вірогідно була допущена у зв'язку з тим, що будинок № 1 є спарованим з будинком, що був збудований ОСОБА_5 (будинок № 2), який отримав у користування суміжну земельну ділянку з земельною ділянкою ОСОБА_3

25 березня 2014 року ОСОБА_1 повідомила Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві про проведення реконструкції свого житлового будинку. За результатами реконструкції Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції було затверджено Декларацію про готовність об'єкта в експлуатацію. Після реконструкції загальна площа житлового будинку збільшилась до 162,8 кв. метри, житлова площа збільшилась до 94,4 кв. метри. Відповідно до законодавства України після реконструкції нерухомого майна необхідно зареєструвати право власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна, однак здійснити таку реєстрацію та отримати правовстановлюючі документи на реконструйований будинок заявник не змогла. 16 червня 2015 року та 29 липня 2015 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві було винесено рішення про зупинення розгляду заяв ОСОБА_1 на підставі ненадання заявником заяви про розмір часток у праві приватної власності на вказаний об'єкт, оригіналу та копії технічного паспорта на весь житловий будинок.

Для цілей здійснення державної реєстрації будинку ОСОБА_1 після його реконструкції необхідно встановити факт того, що належний ОСОБА_1 об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є окремим житловим будинком, житловою площею 39,2 кв. метри та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Просить суд ухвалити рішення, яким встанови факти, що мають юридичне значення, а саме:

1) що за адресою АДРЕСА_1, розташовано два окремих об'єкта нерухомості, а саме: житловий будинок, загальною площею 53,8 кв. метри, житловою площею 39,2 кв. метри з господарськими будівлями та спорудами та житловий будинок, загальною площею 50,4 кв. метри, житловою площею 38,2 кв. метри з господарськими будівлями та спорудами;

2) що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 53,8 кв. метри, житловою площею 39,2 кв. метри з господарськими будівлями та спорудами.

У судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити з наведених у ній підстав.

Заінтересовані особи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду повідомлялись. Їх неявка розгляду заяви не перешкоджає.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 вересня 1985 року, виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Сокологорською Н.Д. спадкоємцями майна ОСОБА_3 у рівних долях є: дочка ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_6 Спадкове майно складається з 1/2 частини жилого будинку по АДРЕСА_1, жила площа якого становить 29,6 кв. метри. (а.с. 109).

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів № 315 від 29 травня 1984 року дозволено ОСОБА_6 прибудувати тамбур розміром 2,9 х 3,3 м та переобладнану кухню пл. 9,6 кв. метри під житлову кімнату, зареєструвати в Бюро технічної інвентаризації при наявності трьох житлових кімнат, пл. 39,2 кв. метри, корисною площею 53,8 кв. метри (а.с. 105).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 червня 1990 року, виданим державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Пилипчук Є.І. спадкоємцем майна ОСОБА_6 за заповітом є ОСОБА_1 Спадкове майно складається з 1/4 частини жилого будинку по АДРЕСА_1, жила площа якого складає 39, 2 кв. метри (а.с. 113).

Звертаючись в суд, ОСОБА_1 вказувала, що будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 повністю, а не як зазначено в реєстраційному посвідченні - 1/2 частина цього будинку. Вказана помилка вірогідно була допущена у зв'язку із тим, що будинок № 1 є спарованим з будинком, що був збудований ОСОБА_5 (будинок № 2), який отримав у користування суміжну земельну ділянку з земельною ділянкою ОСОБА_3

Заявником було проведено реконструкції свого житлового будинку, за результатом якої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції було затверджено Декларацію про готовність об'єкта в експлуатацію. Здійснити реєстрацію реконструйованого об'єкта нерухомого майна та отримати правовстановлюючі документи на нього ОСОБА_1 не може, так як 16 червня 2015 року та 29 липня 2015 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві було винесено рішення про зупинення розгляду заяв ОСОБА_1 на підставі ненадання заявником заяви про розмір часток у праві приватної власності на вказаний об'єкт, оригіналу та копії технічного паспорта на весь житловий будинок.

Для здійснення державної реєстрації будинку після його реконструкції ОСОБА_1 необхідно встановити факт того, що належний ОСОБА_1 об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є окремим житловим будинком, житловою площею 39,2 кв. метри та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Згідно з ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

-встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 вересня 1985 року, виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Сокологорською Н.Д. спадкоємцем майна ОСОБА_6 за заповітом є ОСОБА_1 Спадкове майно складається з 1/4 частини жилого будинку по АДРЕСА_1, жила площа якого складає 39, 2 кв. метри (а.с. 109).

Отже, ОСОБА_1 має правовстановлюючий документ на частку, отриману в порядку спадкування.

Заявник просить встановити факти, що мають юридичне значення, з метою здійснення державної реєстрації будинку після його реконструкції.

При цьому зазначає, що при виготовленні технічного паспорта працівники Київського міського бюро технічної інвентаризації допустили помилку, зазначивши, що ОСОБА_3 належала лише 1/2 частина збудованого ним будинку на підставі договору на будівництво будинку № 1 з огляду на те, що в договорі на будівництво будинку № 1 було вказано дві особи в якості забудовників - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Помилка в подальшому також вплинула на спадкування будинку № 1 та на нотаріальні документи стосовно спадкування будинку № 1.

Суд вважає, що у випадку допущення помилок в технічній документації при реєстрації права власності чи у випадку допущення помилки нотаріусом, передбачено інші способи їх виправлення. З такими заявами ОСОБА_1 до відповідних органів не зверталася.

Не ґрунтується на законі і вимога про встановлення факту наявності за однією адресою двох житлових будинків, оскільки зазначене питання стосується права власності конкретних осіб на конкретний будинок за конкретною адресою. Таке право на жилий будинок виникає у особи після його реєстрації, а не шляхом встановлення наявності двох будинків за певною адресою.

До того ж, встановлення факту наявності двох будинків за певною адресою без визначення їх власників не породжує для заявника будь-яких прав чи обов'язків.

З огляду на наведене, в задоволені заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Київська міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: