Провадження № 2/127/1267/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Овсюка Є. М.,

при секретарі Олійник І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 28 квітня 2011 року помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 9/50 частин житлового будинку №4 по 2-му провулку Стеценка в м. Вінниці. Співвласниками інших часток цього будинку являються: ОСОБА_3 - 1/5 частка будинку, ОСОБА_1 -43/100 часток, ОСОБА_4 - 19/100 часток житлового будинку. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_2 не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого ОСОБА_1, та доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_5. В серпні 2015 року ОСОБА_3 за дорученням від імені позивачки звернулася до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини та надала нотаріуса всі необхідні матеріали для отримання свідоцтва. 27.08.2015 року державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 28.04.2011 року ОСОБА_2 в зв'язку з тим, що жоден із спадкоємців не подав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та не пред'явив жодних доказів фактичного прийняття спадщини, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3217/02-31.

ОСОБА_1 вважає, що пропустила термін подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, так як з 1990 року страждає на ряд захворювань через які їй важко ходити. Крім того, вона періодично лікується в умовах стаціонару та їй встановлена II група інвалідності загального захворювання, тому просить визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги в судовому засіданні підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені докази в їх сукупності, вважає, що даний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 квітня 2011 року помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 9/50 частин житлового будинку №4 по 2-му провулку Стеценка в м. Вінниці.

Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_2 не залишив.

Спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого ОСОБА_1, та доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

В серпні 2015 року ОСОБА_3 за дорученням від імені позивачки звернулася до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини та надала нотаріуса всі необхідні матеріали для отримання свідоцтва.

27.08.2015 року державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 28.04.2011 року ОСОБА_2 в зв'язку з тим, що жоден із спадкоємців не подав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та не пред'явив жодних доказів фактичного прийняття спадщини, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3217/02-31.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 помер 28 квітня 2011 року, то строк для прийняття спадщини проходив 28 жовтня 2011 року. Саме до вказаної дати всі спадкоємці, які бажали прийняти спадщину мали подати заяву про прийняття спадщини.

Позивач вказує, як на причину пропуску встановленого строку на звернення із заявою про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори те, що вона з 1990 року страждає на ряд захворювань через які їй важко ходити. Крім того, періодично лікується в умовах стаціонару та їй встановлена II група інвалідності загального захворювання. Також причиною пропуску встановленого строку на звернення із заявою про прийняття спадщини зазначає й те, що жоден з них спадкоємців заяви про прийняття спадщини у встановлений законом термін до нотаріальної контори не подав, оскільки вважали, що фактично прийняли спадщину.

Позивач вважає, що врна пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому їй можливо визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Проте, на думку суду, вказані посилання позивача є безпідставними.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК Українидля прийняття спадщини.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, що заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбаченоп. 3.5. гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, похилий вік, непрацездатність тощо.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи позивачем та його представником не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, а крім того з дня відкриття спадщини сплинуло майже 5 років.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, то це відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України, переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст.. 1270 ЦК України.

Однак суду не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини в період з 28.04.2011 р., тобто з моменту відкриття спадщини, по 10.12.2015 р. тобто по день звернення до суду з позовом.

Докази, що позивач хворів на певну хворобу чи перебував на тривалому лікуванні, відсутні. Виписка з медичної картки амбулаторного хворого від 06.10.2015 р. та виписка із медичної карти амбулаторної хворої від 17.05.2016 р., на які посилається позивач, як на підтвердження тривалої хвороби, не може бути взята судом, як підтвердження цих обставин, оскільки в ній не вказано на яку саме хворобу хворіє позивач, що ця хвороба була перешкодою для звернення до нотаріуса. Також періоди перебування в лікувальному закладі згідно виписок (з 22.11.2011 р. по 06.12.2011 р. та з 14.01.2013 р. по 25.01.2013 р.) не є тривалими та такими, що перешкоджали позивачу звернутися із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк.

Крім того, згідно п. 2.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Отже, позивач мав можливість подати заяву нотаріусу, направивши її поштою, але такі дії ним теж не вчинялися.

Безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач суду не надав.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, його вимоги не ґрунтуються на доказах у справі та зазначених нормах матеріального права, а тому у задоволенні позову суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 27, 57, 60, 88, 128, 179, 185, 187, 189, 205, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, ППВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом десяти днів з дня його проголошення не було подано апеляційну скаргу.

Суддя: