Номер провадження 2/243/1687/2016
Номер справи 243/2930/16-ц
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

«21» квітня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Нікіфорової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Миколаївської міської Ради Донецької області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Миколаївської міської Ради Донецької області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 16 березня 1999 року їм і ОСОБА_3 ОСОБА_4 «Донбасенерго» було видано Свідоцтво про право власності на житло, згідно якому їм передавалася в рівних частинах у власність квартира площею 42,8 кв. м., розташована в АДРЕСА_1. Свідоцтво про право власності було ними зареєстровано в БТІ м. Словянська. Документи про право власності на квартиру зберігалися у ОСОБА_5

08 червня 2015 року помер ОСОБА_5. Коли стали оформляти спадкові права після його смерті, то з»ясували, що Свідоцтво про право власності на квартиру втрачено. Отримати дублікат Свідоцтва про право власності на квартиру в теперішній час неможливо, так як підприємство ГАЕК «Донбасенерго» ліквідовано.

Постановою від 19 січня 2016 року державного нотаріуса Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, було відмовлено ОСОБА_3, який подав заяву про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, в видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, так як він не надав оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно. ОСОБА_3, у звязку з відмовою нотаріуса звернувся до суду з позовом про визнання права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2016 року за ОСОБА_3, визнано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Оскільки вони на сьогоднішній день також не можуть підтвердити своє право власності на приналежну кожному з них 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, то вимушені звернутися до суду з теперішнім позовом.

Вони вважають, що за кожним із них повинно бути визнано право власності на 1/3 частину квартири, так як згідно Свідоцтва про право власності на житло, згідно якому квартира АДРЕСА_3 передавалася у власність в рівних частинах ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, дійсно видавалося ОСОБА_5, ГАЕК «Донбасенерго» 16 березня 1999 року, що підтверджується копією вказаного Свідоцтва, отриманого ними в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації», а також Довідкою Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності на вказану квартиру;

В теперішній час іншого порядку оформлення права власності на квартиру не має.

Просять суд визнати за ним ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2. Визнати за нею ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. 21 квітня 2016 року від позивача надійшла Заява, в якій вона просить суд розглянути справу без її участі та задовольнити її позовні вимоги ( а.с. 48).

До судового засідання позивач ОСОБА_2 не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 15 квітня 2016 року від позивача надійшла Заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі та задовольнити його позовні вимоги ( а.с. 21).

До судового засідання третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 21 квітня 2016 року від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, надійшла Заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 не заперечує. ( а.с. 21).

Представник відповідача Миколаївської міської Ради Донецької області до судового засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 14 квітня 2016 року від представника відповідача надійшла Заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі, рішення по справі просить прийняти у відповідності до чинного законодавства ( а.с. 20).

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_7 до Миколаївської міської Ради Донецької області, з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Як встановлено в судовому засіданні, 16 березня 1999 року позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_2 ОСОБА_4 «Донбасенерго» було видано Свідоцтво про право власності на житло, згідно якому їм передавалася в рівних частинах у власність квартира площею 42,8 кв. м., розташована в АДРЕСА_1. Свідоцтво про право власності було ними зареєстровано в БТІ м. Словянська. ( а.с.10).

08 червня 2015 року помер ОСОБА_5. Коли стали оформляти спадкові права після його смерті, то з»ясували, що Свідоцтво про право власності на квартиру втрачено. Отримати дублікат Свідоцтва про право власності на квартиру в теперішній час неможливо, так як підприємство ГАЕК «Донбасенерго» ліквідовано.

У відповідності до п.2 ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» « Момент виникнення права власності на річ ( майно) визначається законом.

У п. 3.1. ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз»яснено, що « Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Оскільки право власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_4 було набуте в 1999 році, то приналежність нерухомого майна встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на той час.

У відповідності до п. 3.1. ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди в 1999 році регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року.

Відповідно до вищевказаної Інструкції реєстрацію будинків із обслуговуючими будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящих.

Як вбачається з Довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 3014- 3/0.45/01 від 05 листопада 2015 року право власності на двокімнатну квартиру №41 , розташовану в м. Миколаївка Донецької області по вул. Миру в будинку №1 за станом на 01 січня 2013 року зареєстровано за ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого ДАЕК «Донбасенерго» Слов»янськкомуненерго 16 березня 1999 року. Дата реєстрації 29 березня 1999 року» ( а.с.9).

Правила державної реєстрації об»єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, які були затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 19 січня 1996 року за № 31/1056 встановлювали порядок державної реєстрації об»єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб. До об»єктів нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації, відносяться… квартири в багатоквартирних будинках.

Відповідно до п.4.1 вищевказаних правил оформлення права власності на об»єкти нерухомого майна проводилось із видачею свідоцтва про право власності. Державні органи приватизації видавали Свідоцтва наймачам квартир у державному житловому фонді, які приватизували їх відповідно до Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-Х11» « Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно до вимог ст. 65-1 Житлового кодексу України «Наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім»ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених законодавством».

Згідно до статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ( який діяв на той період часу) «Приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир ( будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень ( підвалів, сараїв і т.і) державного житлового фонду на користь громадян України.

Квартира АДРЕСА_5 належала станом на 01 січня 2013 року позивачам - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в рівних частках на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого ДАЕК «Донбасенерго» Слов»янськкомуненерго 16 березня 1999 року. Дата реєстрації 29 березня 1999 року» ( а.с.9).

У відповідності до статті 12 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ( який діяв на той період часу) «Власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою ( будинком) на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом.»

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2016 року за ОСОБА_3, визнано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2. ( а.с.11-12).

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Аналіз усіх вищенаведених Законів та підзаконних актів дає суду всі підстави вважати, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_4, право власності на вказане майно вона набула правомірно і тому за ОСОБА_1 слід визнати право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 і за ОСОБА_2 слід визнати право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4, задовольнивши повністю їх позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,60,209,212,213,214,215 ЦПК України, ст.ст. 15,16,25,328 Цивільного Кодексу України, ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Миколаївської міської Ради Донецької області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_6 загальною площею 42,8 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_6 загальною площею 42,8 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_9.