Провадження 2-др/127/14/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по справі № 127/28596/15 ц,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що під час ухвалення Вінницьким міським судом Вінницької області рішення від 17.01.2015 року суд не зобовязав органи Державного земельного агентства внести відповідні зміни до ДЗК та не зобовязав Державну реєстраційну службу зареєструвати право власності на частку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто внести зміни у витяг і свідоцтво на право власності.

Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі за обставин викладених в справі, просив суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином.

Явка сторін відповідно до вимог ч. 3 ст. 220 ЦПК України не є обовязковою.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, враховуючи наступне.

27.01.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення у цивільній справі №127/28596/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визначення розміру частки співвласника у спільній сумісній власності на земельну ділянки, яким позов було задоволено в повному обсязі. Дане судове рішення набрало законної сили 09.02.2016 року.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220ЦПКУкраїни; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

На вище зазначене також звернув увагу Верховний Суд України в п. 20 Постанови Пленуму № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Судом встановлено, що під час розгляду справи та на час ухвалення рішення від 27.01.2016 року позивачем не заявлялась вимога про зобовязання органу Державного земельного агентства внести відповідні зміни до ДЗК та не було вимоги щодо зобовязання Державної реєстраційної служби зареєструвати право власності на частку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, шляхом внесення змін у витяг і свідоцтво на право власності. Дані установи не залучались до справи.

Таким чином, при ухваленні рішення 27.01.2016 року судом у відповідності до ст. 214 ЦПК України не вирішувалось питання про задоволення чи відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

В той же час, враховуючи вимоги ОСОБА_1 п. 1 ч. 1ст. 220 ЦПК України передбачено право особи, яка бере участь у справі, звернутись до суду виключно у випадку не вирішення судом питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавала докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Однак, питання стосовно вказаних позовних вимог судом не розглядались, оскільки такі позовні вимоги не були заявлені позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вище викладене суд прийшов до висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 127/28596/15-ц.

Крім того, згідно ст. 14 ЦПК України та ст. 124 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 220 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по справі № 127/28596/15 ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визначення розміру частки співвласника у спільній сумісній власності на земельну ділянки - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня отримання даної ухвали.

Суддя: