Справа № 466/3836/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі : головуючого судді Білінської Г.Б.

при секретарі Дмитришин Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму боргу в розмірі, еквівалентному 1220 Євро, 3% річних, а всього 30 006,56 грн. та сплачений судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідач ОСОБА_2 07.03.2013 р. позичив у ОСОБА_1 1220 Євро, які зобовязувався повернути до 10.05.2013 р. ,що зазначив у розписці ,написаній при свідках. Однак, свого зобовязання не виконав, а тому позивач вимушений звертатись до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та дали пояснення, аналогічні змісту позову.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив та пояснив, що сторони по справі перебували у трудових відносинах. 07.03.2013 р. під час відрядження ОСОБА_2 на території Польщі виникла ситуація, при якій відповідач повинен був сплатити штраф за перевантаження транспортного засобу, належного ФОП ОСОБА_1 Для цього власником транспортного засобу -ФОП ОСОБА_1 і виділялись грошові кошти ,оформлені „під звіт позивачем . Тобто, у даному випадку мали місце правовідносини, які регулюються КЗпП України , а не ЦК України , а тому просить справу провадженням закрити.

Заслухавши доводи сторін, пояснення свідка, вивчивши представлені суду докази, суд приходить до переконання ,що позов до задоволення не підлягає з наступних мотивів .

Із розписки ,виданої ОСОБА_2 07.03.2013 р. вбачається, що останній отримав під звіт 1220 Євро 07 березня 2013 року. о 15 год. у директора ФОП ОСОБА_1 , у якого він працював водієм транспортного засобу на міжнародних перевезеннях.

Із оглянутої у судовому засіданні трудової книжки позивача видно, що він на момент видачі розписки працював водієм транспортного засобу на міжнародні перевезення у фізичної особи підприємця ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що кошти видавались ОСОБА_1 водію ОСОБА_2 на митному пості і видача їх була повязана із відрядженням ОСОБА_2 за кордон.

Із матеріалів цивільної справи №466/2408/15 ц видно, що рішенням суду був задоволений позов ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 41 749,96 грн. Із позовом по даній справі ОСОБА_2 звернувся до суду у березні 2015 року. І таке звернення, на думку суду, викликало зустрічне звернення ОСОБА_1 із позовом про стягнення боргу у травні 2015 року, хоча, виходячи із пояснень позивача ,боргові зобовязання виникли у березні 2013 року .

Відтак, суд вважає, що видача коштів позивачем відповідачу повязана із виконанням ним своїх трудових обовязків , що випливає із змісту розписки та обставин, при яких вказані кошти видавались.

Статус підзвітної особи, який визначений розпискою та перебуванням сторін у трудових відносинах - це сукупність прав і обовязків фізичної особи, що перебуває в певних відносинах з підприємством , власником підприємства , фізичною особою підприємцем та працівником . У поняття статусу входять права і обовязки, передбачені для учасника трудових , адміністративно-правових відносин.

Позивач у своєму позові покликається на ст.ст. 1046 ,1047,1049 ЦК України які регулюють відносини учасників цивільно-правових зобовязань ,а саме договором позики, за яким одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти , а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму. Учасники зазначених цивільних відносин виступають сторонами цього договору відповідно до обсягу їх цивільної дієздатності.

Зясувавши обставини передачі коштів позивачем відповідачу, їх дійсні взаємовідносини, суд приймає до уваги заперечення представника відповідача про те, що у даному випадку мали місце відносини, що регулюються КЗпП України .

Відтак, суд вважає, що позов безпідставний і до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10,62,209 ,213,215,218 ЦПК України, ст. ст. 525,526,530, 549-552, 611, 625, 1050 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 /двісті сорок три/ грн.. 60 коп.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м.Львова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4