Справа № 296/487/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"10" березня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судді Бондарчука В.В.

секретаря Тузенко А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Житомирської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у січні 2016 року звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 31жовтня 2001 року померла його мати, ОСОБА_2, та після її смерті відкрилася спадщина - 25/100 ід. частин житлового будинку, що знаходиться за адресою провулок 2-й Госпітальний, 6, в м. Житомирі. Позивач не єдиний спадкоємець після смерті матері, він має сестру ОСОБА_3, місце знаходження якої невідоме, тому він претендує на 1/2 частку від 25/100 ід. частин вказаного житлового будинку. Також позивач зазначає, що він спадщину фактично прийняв, оскільки був зареєстрований в цьому будинку та проживав у ньому на час смерті матері та продовжує проживати донині. Однак, позивач не може оформити спадщину за законом у звязку з тим, що ним не було подано правовстановлюючі документи на частку будинку. З цих підстав просить визнати за ним, як за спадкоємцем за законом після смерті матері, право власності на 1/8 частину житлового будинку №6 разом із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по провулку 2-муГоспітальному в м. Житомирі.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с. 20).

Представник відповідача, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила (а.с. 19).

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та встановив наступне.

31 жовтня 2001 року померла мати позивача, ОСОБА_2, та після її смерті відкрилася спадщина - 25/100 ід. частин житлового будинку, що знаходиться за адресою провулок 2-й Госпітальний, 6, в м. Житомирі, майно належало їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.1993 року (а.с. 9).

Позивач не єдиний спадкоємець після смерті матері, він має сестру ОСОБА_3, місце знаходження якої невідоме, а тому він претендує на 1/2 частки від 25/100 ід. частин вказаного житлового будинку.

Позивач зазначає, що він спадщину фактично прийняв, оскільки був зареєстрований в цьому будинку та проживав у ньому на час смерті матері та продовжує проживати донині. Однак, 21 грудня 2015 року державним нотаріусом Першої Житомирської нотаріальної контори ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів (свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом)(а.с. 8).

Згідно ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Як роз"яснено п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З досліджених в судовому засіданні постанови державного нотаріуса першої Житомирського державної нотаріальної контори ОСОБА_4 (а.с. 8), довідки про наявність (відсутність) зареєстрованого майна (а.с. 9), а також викладених вище обставин, вбачається, що у позивача відсутні умови для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом, та іншим шляхом, аніж захист свого порушеного права на спадщину у судовому порядку, немає.

Тому, відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності

Враховуючи, що відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), суд вважає необхідним визнати право власності за позивачем на 1/8 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: провулок 2-й Госпітальний, 6, в м. Житомирі в порядку спадкування.

Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та задовольняє його

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину житлового будинку №6 разом із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по провулку 2-му Госпітальному в м. Житомирі в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_2, яка померла 31 жовтня 2001 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Cуддя В. В. Бондарчук