Справа № 464/5629/15-ц
пр.№ 2/464/18/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2016 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1І

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, з уточнень просить солідарно стягнути заборгованість за кредитним договором № 8361/Р від 13 серпня 2008 року в розмірі 33 293,37 доларів США та судові витрати в розмірі 3654 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13 серпня 2008 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №8361/Р, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 56000 доларів США на строк до 01 серпня 2018 року. Згідно п.3.2 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує Банку проценти річні у розмірі, що визначаються як ставка LIBOR 3м збільшена на маржу 11,5 %. Для забезпечення виконання зобовязання між позивачем та співвідповідачем ОСОБА_4 укладено договір поруки від 13.08.2008, згідно якого остання поручилась перед Банком за належне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору. Оскільки відповідачі не виконують зобовязання по кредитному договору, припинили здійснювати щомісячні платежі, тому станом на 29.10.2015 утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 33293,37 доларів США, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів в повному обсязі примусово та відшкодувати понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2А (згідно довіреності № 8492) від 01.03.2016 уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Просить позов задоволити у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, з невідомих для суду причин, хоча про розгляд справи належним чином були повідомлені. З письмових заперечень вбачається, що позов не визнають, не погоджуються з нарахуванням відсотків, виходячи з середньомісячної ставки Лібор, яка знімюється практично кожного дня. Заперечують нарахування пені, просять вцідмовити в позові.

Представник відповідача ОСОБА_5 (згідно довіреності) в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про розгляд справи належним чином був повідомлений.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилаєтьсяяк на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Судом встановлено, що 13 серпня 2008 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №8361/Р, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 56000 доларів США на строк до 01 серпня 2018 року.

На підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання.

Згідно п.2.2 Кредитного договору кредит видається на ремонт нерухомості.Відповідно до п.2.6 кредитного договору кредит видається відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника.

Згідно п.3.2 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує Банку проценти річні у розмірі, що визначаються як ставка LIBOR 3м збільшена на маржу 11,5 %.

Сторони обумовили, що відповідно до п. 4.1 Договору відповідач зобов'язаний повернути банку кредит в повному обсязі в порядку і терміни передбачені договором (п.2.1., п.3.9) та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 467,00 доларів США, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим договором. Останній платіж дорівнює залишку заборгованості по кредиту.

Судом встановлено, що позивачем належно виконано умови згаданого вище договору і відповідачу ОСОБА_3 надані кредитні кошти, що підтверджується копією меморіального ордеру №8746772 від 14.08.2008 (а.с.11)

З наданих суду документів вбачається, що відповідач ОСОБА_3 умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених графіком повернення кредиту.

Умовами кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором відповідач, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3.2 договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення.

П.5.4 кредитного договору строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за договором прирівнюється до строку позовної давності, встановленої законом для основної вимоги за договором.

Як вбачається з розрахунку, станом на 29.10.2015 утворилась заборгованість за кредитом 25645 долари США, за відсотками 4916,65 долари США. Пеня за останні 12 місяців за період з 30.10.2014 по 29.10.2015 становить 2731,42 доларів США.

Відповідно до п.4.9 кредитного договору банк у випадках, передбачених п.2.9 договору, а саме: несвоєчасна сплата процентів або повернення кредиту, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів, про що письмово повідомляє відповідача. Аналогічні положення передбачено в ч.2 ст.1050 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.06.2015 відповідачу ОСОБА_3 надіслано повідомлення- вимогу № 8361/Р-1, однак таке залишилось без реагування.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконав покладені на нього за договором зобов'язання, у зв'язку з чим з відповідача ОСОБА_3Я на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 13 серпня 2008 року на загальну суму 33293,37 доларів США.

Відповідачі не згодні з наданими позивачем розрахунками, посилаючись на їх сумнівність і на неправильність, але разом з тим, ні відповідачі, ні представник відповідача не подали суду ніяких інших розрахунків, які б могли спростувати дані розрахунки, чи які б свідчили про наявність у розрахунках помилок, неправильних обчислень чи неврахування сплачених ним сум. Оскільки відповідачі не надали доказів на підтвердження іншого обрахунку існуючої заборгованості по даному договору, тому заперечення відповідачів не беруться судом до уваги, а розцінюється як намагання уникнути виконання грошового зобов'язання.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення заборгованості з поручителя, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та співвідповідачем ОСОБА_4 укладено договір поруки № 8361/Р/s-2 від 13.08.2014. Згідно договору поруки співвідповідач несе солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання зобов'язань ОСОБА_3 по кредитному договору в повному обсязі. (а.с.7).

За правилом ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 553 цього Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов5язання боржником.

Згідно ч. 2 цієї статті порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За правилом ч. 2 цієї статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, або протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов»язання не встановлено або встановлено моментом пред»явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов»язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов»язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати ( ч.2 ст.251 та ч.2 ст.252 ЦК України).

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (п.4.6), що договір поруки діє до повного виконання сторонами зобов'язань, не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання не пред»явить вимоги до поручителя.

Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України у цивільній справі №6-75 цс-14, відповідно до вимог другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду України у цивільній справі № 6-53 цс, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором 8361/Р від 13 серпня 2008 року позичальник ОСОБА_3 з грудня 2013 року припинив здійснювати періодичні щомісячні платежі в повному обсязі за основним зобов'язанням, а саме 467 доларів США, як це визначено п.4.1 Договору від 13 серпня 2008 року, у зв'язку з чим за основним зобов'язанням став систематично накопичуватись борг з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом у вигляді прострочених платежів, однак з письмовою вимогою про погашення боргу позивач вперше звернувся до поручителя ОСОБА_4 09 червня 2015 року, а з відповідним позовом - 10 липня 2015 року.

Жодних доказів, які б свідчили про те, що ПАТ «Кредобанк» до червня 2015 року звертався до ОСОБА_4 щодо виконання нею своїх зобов'язань за договором поруки позивач суду не надав, такі відсутні в матеріалах справи.

Таким чином, беручи до уваги фактичні обставини справи, положення ч.4 ст.559 ЦК України з урахуванням вище правових позицій Верховного Суду України, викладених у відповідних постановах, які, згідно ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України, суд приходить до висновку, що порука є припиненою.Отже, відсутні підстави для солідарного стягнення боргу за кредитним договором з поручителя.

Враховуючи наведене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню в частині примусового стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по кредитному договору.

При цьому, задовольняючи позов судом враховані вказівки, викладені у пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», якими передбачено, що у разі пред"явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним Банком України на день ухвалення рішення.

Тому слід постановити рішення про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 33 293,37 доларів США, що в еквіваленті становить на день ухвалення рішення 880 276,70 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по сумі кредиту - 25 645 доларів США, що еквівалентно 678 053,80 грн.; відсотків - 4916,65 доларів США, що еквівалентно 129 996,20 грн.; пеня- 2731,42 долари США, що еквівалентно 72 218,74 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3

В іншій частині позовні вимоги є необґрунтованими.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

На підставі ст.ст.525, 526, 530, 536, 551, 554, 611, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 8361/Р від 13 серпня 2008 року в розмірі 33 293,37 доларів США, що еквівалентно 880276,70 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по сумі кредиту - 25 645 доларів США, що еквівалентно 678053,80 грн.; відсотків - 4916,65 доларів США, що еквівалентно 129996,20 грн.; пені- 2731,42 доларів США, що еквівалентно 72218,74 грн

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» з ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 3654 гривень.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Суддя О.Ю.Горбань