Справа № 541/892/16-ц
УХВАЛА

12 квітня 2016 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Сидоренко Ю.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» Миргородського комбінату хлібопродуктів № 1 заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и в:

11 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» Миргородського комбінату хлібопродуктів № 1 заборгованості по заробітній платі в сумі 456 гривень 27 копійок.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, відповідно до вказаної Постанови, до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник просить стягнути з боржника заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 456 гривень 27 копійок за жовтень 2007 року.

При цьому, як на доказ наявності даної заборгованості, заявник посилається довідку про заборгованість по заробітній платі від 30 березня 2016 року за вих.№157.

Однак, судом встановлено, що згідно запису № 10 у трудовій книжці заявника, копія якої додана до заяви, заявник був звільнений 01 жовтня 2007 року за власним бажанням в порядку ст. 38 КЗпП України.

Отже, заявник не обґрунтував свої вимоги щодо безспірності боргу за жовтень 2007 року. Вказаний у заяві розмір боргу потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Таким чином, оскільки із заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право, вважаю за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, роз'яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 101 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» Миргородського комбінату хлібопродуктів №1 заборгованості по заробітній платі - відмовити.

Роз'яснити ОСОБА_1, що заявлені нею вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2