Єдиний унікальний номер 227/4352/15-ц Номер провадження 22-ц/775/426/2016
Головуючий в 1 інстанції Хоменко Д.Є.
Суддя-доповідач Новосядла В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Новосядлої В.М.,

суддів: Краснощокової Н.С., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника про-курора Донецької області, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2015 року у цивільній справі за позовною заявою Добропільського міжрайонного прокурора в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, до державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей», третя особа служба у справах дітей Добропільської міської ради, про перерахунок нарахованої стипендії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2015 року Добропільський міжрайонний прокурор, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до держа-вного навчального закладу «Білицький професійний ліцей», третя особа служба у справах дітей Добропільської міської ради, про перерахунок нарахованої стипендії.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що до прокуратури надійшло звернення ОСОБА_3 з питання представництва його інтересів в суді щодо перерахунку нарахованої стипендії. Прокурор посилався на те, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ОСОБА_3 за період з вересня 2014 року по червень 2015 року стипендія нараховувалась на загальних підставах, у розмірі нижче прожиткового мінімуму. Просив стягнути з відповідача заборгованість по виплаті стипендії в розмірі 8 969 гривень 77 копійок та зобов'язати відповідача проводити виплату ОСОБА_3 стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2015 року було відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду, заступник прокурора Донецької області в інте-ресах неповнолітнього ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з огляду на наступне:

- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недотримання ОСОБА_4 вимог постанови КМУ від 12.07.2004 року №822 «Про за-твердження Порядку призначення і виплати стипендії» в частині ненадання документів, підт-верджуючих наявність пільги на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, та як наслідок, незастосування до нього положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»,

- поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що наявність пільги підтвер-джено наявною в матеріалах справи довідкою управління Пенсійного фонду України в м. До-бропіллі та Добропільському районі Донецької області.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції прокурор підтримав доводи апеля-ційної скарги і просив її задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи не з'явились, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчать телефонограми, зареєстровані в жур-налі телефонограм апеляційного суду.

Вислухавши суддю-доповідача, прокурора, дослідивши матеріали цивільної спра-ви, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рі-шення суду скасуванню із ухваленням нового рішення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що від-повідач не мав правових підстав для нарахування стипендії за спірний період згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки ОСОБА_3 не надав доказів того, що він був зарахований до державного навчаль-ного закладу «Білицький професійний ліцей» на підставі Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та не надав документів, передбачених ст. 5 цього Закону, що давало б йому право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановле-ного для працездатних осіб.

Однак такий висновок суду не відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено.

Згідно наказу №1 «З-УДЗ» від 27 серпня 2014 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, було зараховано до складу учнів державного навчального за-кладу «Білицький професійний ліцей» (а.с. 4).

Відповідно до довідки б/н б/д УПФУ в м. Добропіллі та Добропільському районі підземний стаж роботи батька позивача - ОСОБА_6 складає 20 років 3 місяці 3 дні (а.с. 8).

За період навчання з вересня 2014 року по червень 2015 року стипендія ОСОБА_3 нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за вказа-ний прожитковий мінімум.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шах-тарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслі-док нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів держав-ного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового міні-муму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про професійно-технічну освіту» законо-давство України про професійно-технічну освіту базується на Конституції України і склада-ється з Закону «Про освіту», цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Гарантоване державою право, зокрема й на забезпечення стипендіями у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України і право на матеріальне забезпечення в період навчання, також на умовах і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, перед-бачено відповідно статтею 51 Закону України «Про освіту» та статтею 37 Закону України «Про професійно-технічну освіту».

Порядок призначення і виплати стипендії, встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Питання стипендіального забезпечення» №822 від 12 липня 2004 року. Відповідно до пункту 8 цієї постанови для вирішення питань з призначення та позбавлення академічної або соціальної стипендії (у тому числі спірних), надання матеріальної допомоги учням, студентам, курсантам вищого навчального закладу, заохочення кращих з них за успі-хи у навчанні, участь у громадській, спортивній та науковій діяльності, навчальні заклади утворюють стипендіальні комісії. У своїй роботі стипендіальна комісія навчального закладу керується законами та іншими нормативно-правовими актами, які визначають права і обо-в'язки учнів, студентів, курсантів вищого навчального закладу, цим Порядком, статутом навчального закладу.

Пунктом 18 вказаного Порядку передбачено, що особи, зазначені у пункті 6, під-пунктах 1-4 і 6 пункту 10 цього Порядку, які вперше претендують або поновлюють право на призначення соціальної стипендії, подають стипендіальній комісії документи, що підтвер-джують їх право на отримання пільг та гарантій на стипендіальне забезпечення згідно з нор-мативно-правовими актами.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_7 не надав навчальному закладу документи на підтвердження свого права на отримання соціальної стипендії.

Але, судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що бланк анкети учня був розроблений самим відповідачем і в ньому відображені лише дві пільгові категорії уч-нів: «Діти загиблих шахтарів» та «Діти чорнобильців». Інші пільгові категорії учнів, у тому числі діти шахтарів, які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, в анкеті не пе-редбачені (а.с. 14).

ОСОБА_3 є неповнолітнім, а тому та обставина, що при зарахуванні до на-вчального закладу ним не були надані документи на підтвердження свого права на стипен-дію, передбаченого статтею 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», не є підставою для відмови у задоволенні позову і не може позбавити його гаранто-ваного державою права на її отримання, відповідно до статті 5 Закону України «Про підви-щення престижності шахтарської праці».

Відповідно до частини 3 статті 27-1 ЦПК України суд сприяє створенню належ-них умов для здійснення малолітньою або неповнолітньою особою її прав, визначених зако-ном та передбачених міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верхов-ною Радою України.

Згідно із Довідкою державного навчального закладу «Білицький професійний лі-цей» №2 ОСОБА_3 за період з вересня 2014 року по червень 2015 року отримав стипендію у загальному розмірі 3 210,23 грн.: вересень 2014 року - 275 грн., жовтень 2014 року - 275 грн., листопад 2014 року - 275 грн., грудень 2014 року - 275 грн., січень 2015 року - 483,77 грн., лютий 2015 року - 286,83 грн., березень 2015 року - 304,70 грн., квітень 2015 року - 320,93 грн., травень 2015 року - 355,58 грн., червень 2015 року - 358,42 грн. (а.с. 6).

Законами України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум для працезда-тних осіб, встановлений на період з 01 вересня 2014 року по 01 липня 2015 року, становив 1 218 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 у період з 01 вересня 2014 року по 01 липня 2015 року повинен був отримувати стипендію в розмірі 1 218 гривень.

Недоотримана сума стипендії, яка не була виплачена студенту ОСОБА_3 складає: вересень 2014 р. - 943 грн., жовтень 2014 р. - 943 грн., листопад 2014 р. - 943 грн., грудень 2014 р. - 943 грн., січень 2015 р. - 734,23 грн., лютий 2015 р. - 931,17 грн., березень 2015 р. - 913,30 грн., квітень 2015 р. - 897,07 грн., травень 2015 р. - 862,42 грн., червень 2015 р. - 859,58 грн., а всього - 8 969,77 грн.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача проводити виплату стипендії ОСОБА_3 в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання, то під час розгляду справи в апеляційній інстанції проку-рор пояснив, що під час розгляду справи у суді першої інстанції він просив залишити дану позовну вимогу без розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

В матеріалах цивільної справи відсутня письмова заява прокурора про залишення без розгляду позову в частині зобов'язання відповідача проводити виплату стипендії ОСОБА_8 в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання і ухвала суду з цього приводу.

За частиною 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановле-ному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспо-рюваних прав, свобод чи інтересів.

Тобто, у суді можуть бути захищені тільки порушені права особи.

Захист прав особи на майбутнє, у разі порушення права особи, не передбачено за-коном.

Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, рішення суду першої інстанції з підстав ненадання доказів щодо права ОСОБА_3 на соціальну стипендію, ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального і проце-суального права.

Відповідно до пункту 4 статті 309 ЦПК України підставами для скасування рі-шення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції були встановлені всі обставини по справі, але неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права, то рішення суду пер-шої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову в частині стягнення заборгованості по виплаті стипендії в розмірі 8 969 гривень 77 копійок і відмови у задоволенні позову про зобов'язання відповідача проводити виплату стипендії ОСОБА_3 в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 14 березня 2016 року прокуро-ру було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, враховуючи обсяг задоволених вимог Доб-ропільського міжрайонного прокурора Донецької області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, а також положення статей 5 і 6 Закону України «Про судо-вий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 535,92 грн.

Керуючись статтями 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області задовольнити частково.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2015 року скасувати.

Позов Добропільського міжрайонного прокурора в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, до державного навчального закладу «Білицький професій-ний ліцей», третя особа служба у справах дітей Добропільської міської ради, про перераху-нок нарахованої стипендії задовольнити частково.

Стягнути з державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей» на користь ОСОБА_3, за рахунок коштів державного бюджету, забор-гованість по виплаті стипендії у сумі 8 969 (вісім тисяч дев'ятсот шістдесят дев'ять) грн. 77 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей» в дохід держави судовий збір у розмірі 535 (п'ятсот тридцять п'ять) гривень 92 копійки.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і мо-же бути оскаржено безпосередньо до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня на-брання ним законної сили.

Головуючий: Судді: