АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/80/16 Справа № 182/2897/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк»

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року в задоволені позовних вимог Публічному акціонерному товариству ОСОБА_2 «ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банку «ПриватБанк» задоволено.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року скасувано.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 30 квітня 2013 року у загальному розмірі 100 644 (сто тисяч шістсот сорок чотири) гривні 46 копійок, яка складається: із заборгованості за кредитом у розмірі 37 260 гривень 38 копійок, заборгованості по процентах у розмірі 986 гривень 68 копійок, штрафів у розмірі 62 397 гривень 40 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банку «ПриватБанк» понесені судові витрати у розмірі 1006 гривень 44 копійки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» просить скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №№DNH4KP72071004 від 31 серпня 2006 року у сумі 63 236 грн. 46 коп.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2012 року залишено без змін.

30 квітня 2013 року з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору №DNH4KP72071004 від 30 серпня 2006 року між банком та ОСОБА_3 була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 30 квітня 2013 року, відповідно до умов якої заборгованість по договору №DNH4KP72071004 від 30 серпня 2006 року з дати підписання генеральної угоди складає 67 859 грн. 81 коп., яку остання повинна погасити 30 квітня 2014 року.

За п. 2.1 Генеральної угоди ОСОБА_2 надає позичальнику строковий кредит в сумі 61346,81 грн. на строк 12 місяців з 30.04.2013 року по 30.04.2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 61346,81 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 0,833% в місяць на суму залишку заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Доказів отримання ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 61346,81 грн., як зазначено в п.2.1 генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 30 квітня 2013 року, матеріали справи не містять.

Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (ст. 1047 цього Кодексу).

Тобто, юридичною підставою договору позики, що виникає при новації, буде угода сторін про припинення первісного зобов'язання. Тому дійсність нового договору залежить від дійсності первісного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції обгрунтовано дійшов до висновку, що факт видачі позивачем грошей та отриманням грошей ОСОБА_3, що є предметом позову не доведено.

Приведені в апеляційній скарзі доводи Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_4