У х в а л а

іменем україни

18 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., ГончараВ. П., Касьяна О. П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та усунення від права на спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_8. ОСОБА_5, яка є племінницею спадкодавця, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач, ОСОБА_4 (дівоче прізвище - ОСОБА_4), народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Києві, її батьками відповідно до записів у свідоцтві про народження є ОСОБА_9 та ОСОБА_10. У 1974 році, коли позивачу виповнилося 5 років, її мати померла. В подальшому батько позивача уклав шлюб з ОСОБА_11, яка після укладання шлюбу змінила своє прізвище на прізвище чоловіка. За весь час проживання, з моменту реєстрації шлюбу з батьком і до самої смерті, ОСОБА_8, яка своїх дітей не мала, фактично удочерила позивача, тобто виконувала всі права і обов'язки матері.

Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням уточнень, просила визнати її спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року та усунути ОСОБА_5 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_8

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_8

05 травня 2013 року ОСОБА_5, яка є племінницею померлої ОСОБА_8, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 листопада 2013 року ОСОБА_4 відмовлено у позові про встановлення факту її удочеріння ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 24 червня 1992 року без проведення реєстрації удочеріння органом держави та визнання за ОСОБА_4 право на спадкування після померлої ОСОБА_8

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У ст. 1264 ЦК України зазначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умовами, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що позивач у суді не довела обставин, на які посилалась на обґрунтування своїх вимог, зокрема те, що вона проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини та постійно доглядала ОСОБА_8, коли остання перебувала в безпорадному стані.

Такі висновки судів ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про неналежну судами оцінку наданим доказам - безпідставні, оскільки обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження у судах і висновки з цього приводу, зроблені судами, - обгрунтовані.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

В.П. Гончар

О. П. Касьян