У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Коротун В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Жмеринської міської ради Вінницької області, третя особа - ОСОБА_3, про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Жмеринської міської ради Вінницької області, третя особа - ОСОБА_3, про визнання права власності за набувальною давністю.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 15 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності і надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав визнання права власності за позивачем на спірне майно за набувальною давністю, оскільки ОСОБА_2 не є добросовісним набувачем в розумінні ст. 344 ЦК України, крім того під час користування 1/18 частинами будинку позивачу було достовірно відомо про те, що зазначена частка будинку належить іншій особі на праві власності.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Жмеринської міської ради Вінницької області, третя особа - ОСОБА_3, про визнання права власності за набувальною давністю, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15 березня 2016 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М.Коротун