Справа №751/1382/16-ц
Провадження №2/751/355/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2016 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого-судді Маслюк Н.В.
при секретарі Дасюк Н.В.
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком №75 по вулиці Транспортній у м.Чернігові.
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що є спадкоємцем 1/2 частини житлового будинку №75 по вулиці Транспортній у м.Чернігові. Також спадкоємцями вказаного житла є ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 1/4 частині. Вказує, що на даній житловій площі зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Остання, згідно вироку суду засуджена до позбавлення волі і з 2008 року за даною адресою не проживає. Після відбуття покарання вона також не зявлялась до спірного будинку. Крім того вона не сплачує комунальні платежі, її речі відсутні у даному будинку. Посилаючись на ст.405 ЦПК України, вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування даним житлом.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена у телефонному режимі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Треті особи в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності відповідача та третіх осіб, на підставі наявних в матеріалах справи доказах.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України.
Вислухавши позивача, допитавши свідка, оглянувши оригінали квитанцій про сплату комунальних послуг, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Відповідно свідоцтва про право на спадщину від 16.12.2008 року ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку №75 по вулиці Транспортній у м.Чернігові (а.с.7), ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є власниками по 1/4 частини вказаного будинку (а.с.43,45). Право власності зареєстровано в КП ЧМБТІ 15.01.2009 року (а.с.8, 44, 46).
Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно довідки вуличного комітету №29 від 27.01.2016 року у будинку №75 по вулиці Транспортній у м.Чернігові зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.6).
Також, відповідно акту вуличного комітету №29 від 27.01.2016 року, ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає з 30.08.2008 року (а.с.5).
Допитаний в судовому засіданні 29.03.2016 року як свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що є сусідом позивача по справі. Відповідачку не бачив за даною адресою з моменту її засудження. Також після звільнення відповідачки в кінці 2014 року з місць позбавлення волі, ніколи не бачив її у будинку та на подвірї садиби. Відповідачу ніхто не чинив перешкод у користуванні вказаним житлом.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 у будинку №75 на вулиці Транспортній у м.Чернігові відсутня більше року, поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі в судовому засіданні встановлено не було, а отже відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України вона втратила право на користування цим будинком.
Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн до державного бюджету України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 10-11, 57-60, 208-209, 212-215, 218, 226, 292 ЦПК України, ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування будинком №75 по вулиці Транспортній у м.Чернігові.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя Н.В. Маслюк