Справа № 635/9003/15-ц
Провадження № 2/635/350/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Полєхіна А.Ю.

за участю секретаря судового засідання - Сушко Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Харківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначили, що вони є власниками вищевказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, в якій зареєстровані позивачі та відповідач ОСОБА_3

Відповідач по справі - ОСОБА_3 засуджений 29 січня 2014 року до 8 років позбавлення волі, який відбуває покарання з 17 лютого 2014 року у Диканівській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№12).

Позивачі посилаються на те, що їм доводиться сплачувати за нього всі комунальні послуги, що для них дуже тяжко, оскільки позивач ОСОБА_1 є пенсіонеркою та має намір оформити субсидію.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, судові витрати просили залишити за їх рахунок.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, до суду надійшла з Диканівської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№12), де він відбуває покарання, розписка, що він не заперечую проти задоволення позовних вимог.

Представник Харківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуально, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 3 ЦК України встановлено, що одними із основ цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, а також судовий захист цивільного права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 грудня 2005 року, виданого на підставі розпорядження відділу приватизації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с.6).

В зазначеній квартирі зареєстровані позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та чоловік останньої ОСОБА_3, що підтверджується довідкою, виданою КП «Комунарське ВУЖКГ» від 24 листопада 2015 року за №271 (а.с. 7).

Крім того, факт реєстрації відповідача в спірній квартирі підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 17 грудня 2015 року (а.с. 16).

Вироком Красноградського районного суду Харківської області від 29 січня 2014 року ОСОБА_3 засуджений за ст. 187 ч. 3 КК України до 8 років позбавлення волі, початок строку - 09 листопада 2013 року (а.с. 9).

ОСОБА_3 відбуває покарання в Диканівській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№12) з 17 лютого 2014 року та по теперішній час (а.с. 9).

ОСОБА_3 є чоловіком позивача по справі ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1, виданого Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 15 травня 2014 року (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За змістом ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

У відповідності до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З довідки, виданою КП «Комунарське ВУЖКГ» від 24 листопада 2015 року за №271 та відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 17 грудня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1, чим порушує право власників на володіння і користування майном.

Враховуючи те, що відповідач зареєстрований в вищезазначеній квартирі, то позивачі, які є єдиними власниками даної квартири, обґрунтовано вимагають усунути перешкоди в користуванні належному їм майном.

Також слід зазначити, що між сторонами не укладався договір найму або оренди житла.

Поновлення права позивачів можливо шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

З огляду на вищезазначене, вимоги позивачів про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 208, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Харківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Судові витрати з судового збору залишити за рахунок позивачів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його отримання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - А.Ю. Полєхін