Справа № 755/2552/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2016 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали заяви про скасування рішення третейського суду, яка подана Адвокатським об'єднанням «Нумінум», відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява про скасування рішення третейського суду, яка подана Адвокатським об'єднанням «Нумінум», відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Форма і зміст заяви про скасування рішення третейського суду визначена у статі 389-2 Цивільного процесуального кодексу України.

Як передбачено у ч.2 ст.389-2 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві мають бути зазначені: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування особи, яка подає заяву, а також ім'я (найменування) її представника, якщо заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження; ім'я найменування учасників третейського розгляду, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження; найменування та склад третейського суду, який прийняв рішення; відомості про рішення третейського суду, яке оскаржується, а саме: номер справи, дата і місце прийняття рішення, предмет спору, зміст резолютивної частини рішення; дата отримання особою, яка звертається із заявою, рішення третейського суду, яке оскаржується; підстави для оскарження і скасування рішення третейського суду; зміст вимог особи, яка подає заяву; перелік документів та інших матеріалів, що додаються до заяви.

Відповідно до положень частини першої, другої та третьої ст. 389-1 Цивільного процесуального кодексу України, сторони, треті особи, а також особи, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутись до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду, подана без додержання вимог, визначених у статті 389-2 Цивільного процесуального кодексу України, повертається особі, яка її подала, чи залишається без руху в порядку, встановленому статтею 121 Цивільного процесуального кодексу України, в тому числі, якщо не сплачено судовий збір.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 12 лютого 2016 року, заяву про скасування рішення третейського суду, яка подана Адвокатським об'єднанням «Нумінум», відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» залишено без руху та заявнику надано строк для виправлення недоліків до 22 лютого 2016 року, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали суду, оскільки подана до суду заява про скасування рішення третейського суду не відповідає вимогам ч.2 ст.389-2 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки у заяві не визначено склад учасників процесу, а саме: не зазначено особу (заявника), яка звертається до компетентного суду із заявою про скасування рішення третейського суду; ім'я найменування учасників третейського розгляду, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження; найменування та склад третейського суду, який прийняв рішення, що унеможливлює вирішити питання про призначення заяви до розгляду, також виходячи зі змісту оскаржуваного рішення суду учасником третейського розгляду виступав «Калєнік Віталій Іванович», однак у поданій до суду заяві про скасування рішення третейського суду у якості відповідача зазначено «Каленік Віталій Іванович», будь-яких доказів, які давали б можливість ідентифікувати особу, яка звертається до суду з цією заявою, не долучено.

01 березня 2016 року ОСОБА_1 отримав ухвалу суду, що підтверджується зворотним поштовим повідомлення, яке долучено до матеріалів справи.

09 березня 2016 року до суду надійшла заява про скасування рішення третейського суду, яка підписана ОСОБА_1, виходячи зі змісту поданої заяви визначено склад учасників цивільного процесу наступним чином: відповідач - ОСОБА_1, відповідач - ОСОБА_2, позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», тому за своєю формою нова заява про скасування рішення третейського суду не відповідає вимогам ч.2 ст.389-2 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки у заяві не зазначено особу (заявника), яка звертається до компетентного суду із заявою про скасування рішення третейського суду, що унеможливлює вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Крім того, без належного реагування заявника залишились вимоги суду надати докази на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_4, оскільки до заяви про скасування рішення третейського суду, на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_4 долучено Витяг з угоди про надання правової допомоги від 26 січня 2016 року, який укладено між Адвокатським об'єднанням «Нумінум» та ОСОБА_5, однак виходячи зі змісту договору не визначено обсяг повноважень адвоката, в тому числі його право подавати до суду та підписувати заяви (позовні заяви) від імені довірителя ОСОБА_5

Таким чином, в межах визначеного судом строку, заявник не виконав вимоги суду, які викладено в ухвалі суду від 12 лютого 2016 року, подав до суду нову заяву про скасування рішення третейського суду, яка за формою не відповідає вимогам ч.2 ст.389-2 Цивільного процесуального кодексу України, що унеможливлює вирішення питання про призначення справи до розгляду.

Відповідно до положень частини четвертої статі 389-2 Цивільного процесуального кодексу України, заява про скасування рішення третейського суду, подана без додержання вимог, визначених у цій статі, а також у разі несплати судового збору повертається особі, яка її подала, чи залишається без руху в порядку, встановлено статтею 121 цього кодексу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 119-121, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в :

Заяву про скасування рішення третейського суду, яка подана Адвокатським об'єднанням «Нумінум», відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз'яснюю заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :