Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 311/4110/15Головуючий у 1-й інстанції Носик М.А.
Пр. №22-ц/778/1546/16Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Стрелець Л.Г., Каракуші К.В.

при секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИЛА:

09 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с.2-3), в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття до 1/6 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 20.06.2006 року між позивачем та відповідачкою було розірвано шлюб. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який після розірвання шлюбу проживає разом із ОСОБА_2

У відповідності до рішення Василівського районного суду Запорізької області від 30.08.2005 року позивач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З моменту ухвалення рішення судом про стягнення аліментів до теперішнього часу матеріальний та сімейний стан позивача суттєво змінився. Так, з 2013 року позивач проживає однією сім'єю з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з якою вони зареєстрували шлюб 22.08.2014 року. Від шлюбу у них народилась дитина - донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 Дружина позивача ОСОБА_5 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, у зв'язку з чим не працює.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року (а.с.60-62) позовні вимоги позивача у цій справі задоволено.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за рішенням Василівського районного суду від 30 серпня 2005 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с.66-68) просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача у цій справі відмовити.

Позивач ОСОБА_3 подав апеляційному суду письмові заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 (а.с.82-85).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст. 192 СК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 14 82, 88, 208-209, 214-215 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доказаності позовних вимог позивача у цій справі.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки основані на доказах, поданих сторонами, які оцінені судом у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, до встановлених правовідносин вірно застосовані норми матеріального права, відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 20 червня 2006 року між сторонами у цій справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірваний шлюб (копія свідоцтва про розірвання шлюбу а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу сторін проживає разом із матірю відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2005 року (копія а.с.5-6) з ОСОБА_3, як батька, який проживає окремо від дитини, стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З моменту ухвалення вищезазначеного рішення судом про стягнення аліментів і до ухвалення оскаржуємого рішення судом першої інстанції у цій справі матеріальний та сімейний стан ОСОБА_3 суттєво змінився.

Так, ОСОБА_3 проживає однією сім'єю з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.39), з якою зареєстрував шлюб 22.08.2014 року (копія свідоцтва про шлюб а.с.8).

Від цього шлюбу ОСОБА_3 має неповнолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, (свідоцтво про народження, копія а.с. 10).

Дружина позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 перебуває у відпустці по догляду за дитиною (а.с.43), у звязку із чим не працює.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_3 працює робочим в ПрАТ «ЗЗРК» і у відповідності до довідки про заробітну плату за останні півроку (а.с.44) сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у середньому по 2904,68 грн. щомісячно, що майже в два рази перевищує прожитковий мінімум для дитини у віці від 6 до 18 років 1455,00 грн. з 01 січня 2016 року згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

Також позивач має певні зобов'язання перед фінансовими установами, а саме, сплачує за кредитним договором від 19 жовтня 2012 року ПАТ «Кредобанк» у сумі 3331,00 грн. щомісячно (а.с.51-54).

Відповідно до положень ст. 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_7 України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоровя матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідного всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.

При винесенні рішення по справі судом враховано матеріальний еллін позивача, як платника аліментів, який крім сплати аліментів, має на утриманні дружину ОСОБА_5, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та не працює, малолітню доньку ОСОБА_6, 17.09.20015 р.н., також до складу сімї позивача ОСОБА_3 належить малолітня падчерка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.39-40), зменшення розміру аліментів не погіршить забезпеченість як дитини, на яку утримуються аліменти, так і дитини від другого шлюбу, яка проживає з позивачем.

Враховуючи те, що після ухвалення рішення Василівського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2005 року змінився матеріальний стан ОСОБА_3, пов'язаний з необхідністю останнім виконання обов'язку щодо утримання дружини та малолітньої доньки, а також кредитних зобовязань, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що мають місце обставини, які дозволяють зменшити розмір стягуваних з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію відповідача, висловлену нею у запереченнях проти позову позивача у цій справі та яку вона вважає такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Зменшення судом першої інстанції при вищевикладених обставинах розміру аліментів, які з 2005 року стягуються за рішенням суду з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частині до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, не порушує прав неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідає інтересам позивача ОСОБА_3

Доводи ОСОБА_2 про те, що при зменшенні вищезазначеного розміру аліментів на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд першої інстанції враховував, що позивач ОСОБА_3 виховує падчерку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, є безпідставними.

Обставинами, які послугували для зменшення розміру аліментів у цій справі в порядку ст. 192 СК України, стали саме наявність іншої дитини - малолітньої доньки ОСОБА_6, 17.09.20015 р.н., та нової дружини з 22.08.2014 року ОСОБА_5, яких позивач ОСОБА_3 має утримувати та утримує, оскільки, нова дружина ОСОБА_5 перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не працює; а також наявність кредитних зобовязань перед ПАТ «Кредобанк» у ОСОБА_3 з 2012 року, які він має своєчасно виконувати.

В силу вимог ст. 141 СК України мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 мають рівні обовязки щодо утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Кожен з батьків незалежно від їх майнового та сімейного стану має забезпечити своїй дитині половину прожиткового мінімуму для цієї дитини відповідного віку.

Вищезазначений визначений судом першої інстанції зменшений розмір аліментів на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, враховуючи доходи позивача ОСОБА_3, значно перевищує прожитковий мінімум для дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та, відповідно, в рази перевищує мінімальний розмір аліментів, передбачений СК України.

Разом із тим, колегія суддів вважає за доцільне розяснити сторонам у цій справі, що цей розмір аліментів не є остаточним і може бути у подальшому також змінений (збільшений або зменшений) за позовом сторін за наявності відповідних обставин у порядку ст. 192 СК України.

Будь-які разові додаткові витрати на дитину не можуть впливати на визначення розміру аліментів у цій справі, оскільки питання про даткові витрати має вирішуватись окремо від аліментів у порядку ст. 185 СК України.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2015 року в іншій цивільній справі за участю сторін, яким за позовом ОСОБА_2 було позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.86-88) та консультативний висновок відносно ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.89), додані позивачем ОСОБА_3 до своїх заперечень на вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_2 у цій справі, не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги при апеляційному перегляді цієї справи в силу вимог ст. 303 ч.2 ЦПК України.

Оскільки, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (ст. 303 ч. 2 ЦПК України).

Докази, передбачені ст. 303 ч. 2 ЦПК України, у цій справі відсутні.

В силу вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ст. 58 ч.1 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 59 ч. 2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ч. 4 ЦПК України).

Суд першої інстанції розглянув дану справу повно, всебічно та з додержанням вимог ст. ст. 10-11, 57-61, 212 ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 10 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення відповідача ОСОБА_2 від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 не надала суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень на позов позивача у цій справі.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань (ст. 308 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 309 ч. 3 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення, передбачені ст. 309 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

При вищевикладених обставинах, доводи ОСОБА_2, як особи, яка подала апеляційну скаргу, не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням вимог ст. ст. 213-214 ЦПК України.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами по справі, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права та не допустив порушень процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи. Суд першої інстанції прийняв рішення, яким спір знайшов своє належне вирішення.

Також суд першої інстанції з додержанням вимог ст. 88 ЦПК України вирішив питання про розподіл судових витрат між сторонами у цій справі.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції або ж його зміни.

Крім того, у разі відмови відповідачу ОСОБА_2 у задоволенні її апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок позивача ОСОБА_3 судових витрат у вигляді судового збору 537,92 грн. (оригінал квитанції а.с.65), понесених нею при подачі цієї скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_9ОСОБА_10