н/п 2/490/780/2016 Справа № 490/9665/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі судового засідання Шевельовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачапро стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2417,86 дол. США, що еквівалентно 50799,26 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 27 лютого 2007 року між сторонами укладено кредитний договір (який складається із заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів), за умовами якого відповідачка отримала 3000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 19,20 % річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою умов кредитного договору у неї утворилась заборгованість перед Банком, яка станом на 30 червня 2015 склала 10745,66 дол.США, а саме: 2840,49 дол.США - заборгованість за кредитом; 7555,17 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 350,00 дол.США - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи: 23,80 дол. США штраф (фіксована частина) та 114,00 дол. США штраф (процентна складова).

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.05.2013 року вже стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 8465,60 дол. США.

Посилаючись на викладене, з урахуванням вже стягнутої судовим рішенням суми боргу, Банк просив суд стягнути з відповідачяа заборгованість за кредитним договором у розмірі 2417,86 дол. США.

Позивач у судове засідання не з'явився, просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, просив про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що оскільки в порядку ст. 259 ЦПК України, позовна давність не змінювалася, за такого строк позовної давності сплив у лютому 2012 року. Окрім того, вказав, що вимоги позову ґрунтуються на невиконанні рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.05.2013 року у справі №490/2728/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 за цим же кредитним договором заборгованості у розмірі 67640,16 грн. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області скасовано рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.05.2013 року та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.02.2007 року відмовлено.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності учасників процесу.

Обставини справи, встановлені судом.

27 лютого 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» укладено кредитний договір, який складається із Заяви позичальника, Пам'ятки клієнта, разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви.

Згідно договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна Gold» у розмірі 3000 дол. США зі сплатою 1,6 % в місяць із розрахунку 360 днів у році (або 19,20 % річних) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки - 2 роки.

ОСОБА_1 зобов*язалася щомісячно повертати кредитні кошти, сплачувати проценти за користування ними у розмірі 7 % від залишку заборгованості до останнього дня кожного місяця.

Згідно п. 9.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонгується на такий самий термін.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Крім того, відповідно до п. 3, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено також щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на платіжній картці.

30 березня 2007 року відповідач отримала платіжну картку, строк дії якої закінчився 28 лютого 2009 року, нову картку вона не отримувала.

Банк виконав свої зобов'язання за договором кредиту, проте відповідач належним чином не виконує умови зазначеного кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 10745,66 дол. США, яка складалася з: боргу за кредитом 2840,49 дол. США, 7555,17 дол. США, заборгованості по пені та комісії 350,00 дол. США.

Від цієї суми віднімається сума заборгованості у розмірі 8465,60 дол. США, яка була задоволена рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.05.2013 року з відповідача ОСОБА_1 на корить позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 2280,06 дол. США., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 23,80 дол. США - штраф (фіксована частина) та 114,00 дол. США. штраф (процентна складова).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором б/н від 27.02.2007 року, наданого позивачем, позивач останній платіж здійснила 31.05.2008 року.

За умовами відновлювальної кредитної лінії та відповідно до ст. 1069 ЦК України, відповідачка в подальшому знімала кошти в рахунок кредитного ліміту й останнє зняття нею коштів здійснено 25 липня 2008 року.

Отже, за умовами кредитного договору, в серпні 2008 року відповідач мала здійснити черговий платіж на погашення кредиту та відсотків, але не здійснила, тому саме з цього часу слід рахувати початок перебігу трирічного строку позовної давності, проте до суду Банк звернувся 29 вересня 2015 року, тобто з пропуском позовної давності.

Із матеріалів справи вбачається, що заява підписана особисто позичальником, не містить умов про збільшення позовної давності до 5 років.

Окрім того, як договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 22.03.2016 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 травня 2013 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27 лютого 2007 року відмовлено у зв*язку зі спливом позовної давності.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Керуючись ст. ст. 8,14,60, 213-215, 224-226, ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в строки та в порядку, передбаченому ст.ст. 294 -296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова