Справа № 296/300/14-ц
У Х В А Л А

про відмову у перегляді заочного рішення

"07" квітня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.

за участю секретаря Яковенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Житомирі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 03 вересня 2014 року позов задовольнити частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1, за кредитним договором № ZHH0GK00000008 від 13.04.2005 року в розмірі 37918,80 дол. США, що за курсом НБУ від 13.12.2013 року становить 302971 грн. 21 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 11740,11 дол. США, заборгованість за процентами за користування кредитом - 3285,47 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом 105,36 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 22787,86 дол. США, звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 64,30 кв.м., житловою площею 41,70 кв.м, який розташований за адресою: м. Житомир, пров. Перший Транзитний, буд. 71, шляхом його продажу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на підставі договору іпотеки №б/н від 13.04.2005 року) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом, з будь-якою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки початкова, вартість якого складає 92846,70 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір в розмірі 3 029 грн. 71 коп.

01.03.2016 представник відповідача ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира із заявою про перегляд заочного рішення, в якій просила скасувати заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 вересня 2014 року і призначити справу до розгляду в загальному порядку, посилаючись на те, що не отримувала повістки про виклики у судові засідання, а також вказувала, що рішення в частині задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки не відповідає чинному законодавству, а саме вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні подану заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити, а також надала суду рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 22 лютого 2016 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № ZHH0GK00000008 від 13.04.2005 року в розмірі 18 553 дол. США 17 центів та судового збору у розмірі 3654 грн.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з"явився, про час і місце засідання повідомлявся належним чином, про що є докази в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст. 231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Проаналізувавши надані заявником (відповідачем) докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 вересня 2014 року зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з"явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин та докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи на 04.06.2014, 19.06.2014, 03.09.2014, що стверджується наявними підписами на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень, про що є докази у матеріалах справи (а.с. 48, 53, 58).

Причини своєї неявки у судові засідання відповідач жодного разу суду не повідомляла, будь-які заяви чи клопотання суду не направляла. Доказів поважності неприбуття відповідача у судові засідання під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду не надано.

При цьому, суд не бере до уваги доводи представника відповідача про невідповідність заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 вересня 2014 року вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р. з огляду на наступне.

Згідно правової позиції Верховного Суду України від 27.05.2015 року у справі №6-58цс, за своїм змістом Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. Оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права.

Згідно правової позиції Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі №6-1102цс15 вказаний Закон не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобовязань, і не може бути мотивом для відмови в позові, а є лише правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню.

Щодо доводів представника про наявність рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 22 лютого 2016 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № ZHH0GK00000008 від 13.04.2005 року в розмірі 18 553 дол. США 17 центів, то суд вважає, що наявність вказаного рішення не може бути підставою для перегляду раніше ухваленого заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 вересня 2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок за адресою: м. Житомир, пров. Перший Транзитний, буд. 71, при тому, що розмір наявної заборгованості за кредитним договором істотно перевищує вартість предмету іпотеки у розмірі 92 846 грн. 70 коп. згідно п.11 договору іпотеки.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 вересня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, Корольовського районного суду м.Житомира -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заочне рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дати постановлення цієї ухвали.

Суддя К. В. Шалота