У х в а л а

іменем україни

24 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кадєтової О.В.,

Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Бондаренка Дмитра Юрійовича - на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування вимог банк посилався на те, що відповідно до укладеного договору від 25 квітня 2008 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 4 100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит. Відповідач не надав своєчасно кошти на погашення боргу за договором, у зв'язку з чим станом на 31 січня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 9 565 грн 88 коп., яка складається із: 3 383 грн 93 коп. - заборгованість за кредитом; 5 488 грн 34 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі: 250 грн - фіксована частина; 443 грн 61 коп. - процентна складова. Посилаючись на вказані обставини, банк просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 9 565 грн 88 коп. та судові витрати у справі.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 21 липня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 383 грн 93 коп.; заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 5 205 грн 76 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 200 грн, а всього 8 789 грн 69 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2015 року рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 21 липня 2015 року в частині стягнення процентів за користування кредитом стягнутих з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» змінено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 383 грн 93 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 2 308 грн 35 коп., сплачений судовий збір у сумі 200 грн, а всього 5 892 грн 28 коп. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 121 грн 80 коп. судових витрат.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Бондаренко Д.Ю. - порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 25 квітня 2008 року ОСОБА_4 отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк» в кредит кошти у розмірі 4 100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки.

Банківська картка двічі поновлювалася і за нею відповідач останній раз розраховувалася 26 січня 2013 року.

Станом на 31 травня 2015 року в ОСОБА_4 утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 565 грн 88коп., яка складається із: 3 383 грн 93 коп. - заборгованість за кредитом; 5 488 грн 34 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 250 грн - штраф (фіксована частина); 443 грн 61 коп. - штраф (процентна складова).

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру процентів за користування кредитом, суд апеляційної інстанції виходив з того, що звертаючись з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором та надавши автоматизований розрахунок заборгованості за процентами за користування кредитом, банк допустив арифметичну помилку, у зв'язку з чим судом апеляційної інстанції прийнято розрахунок заборгованості за відсотками, наданий відповідачем до апеляційного суду.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідження яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

За змістом пункту 6 частини третьої статті 295, частини другої статті 303 та пункту 1 частини першої статті 309 ЦПК України апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, або які неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням установленого порядку.

У справі, які переглядається, суд апеляційної інстанції, прийнявши, як доказ, розрахунок заборгованості за відсотками, наданий відповідачем та, встановивши, що банком допущено арифметичну помилку у розмірі такої заборгованості, по суті правильно вважав, що розмір заборгованості за відсотками, про стягнення яких просив банк, підлягає зменшенню до зазначеної судом суми.

Доводи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції неправомірно прийнято розрахунок заборгованості, наданий відповідач до апеляційного суду, не можуть спростовувати правильних висновків цього суду, при цьому банк у скарзі не наводить доводів, які б вказували на неправильність наданого відповідачем розрахунку з порівнянням наданого банком до суду першої інстанції розрахунку.

Отже доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Бондаренка Дмитра Юрійовича -відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: О.В. Кадєтова

С.О. Карпенко