РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харковав у складі:

головуючого судді Богдан М.В.

при секретарі - Цюк Ю.В., Дрокіній С.О.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Футбольний клуб «Металіст» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій після уточнень просив: стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 61271,52 грн. та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в розмірі 968000 грн..

В обґрунтування свого позову ОСОБА_2 посилався на те, що він працював у відповідача на різних посадах, а з 08.04.2014р. на посаді генерального директора.

12.03.2015р. його було звільнено за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України наказом № 139 від 12.03.2015р..

На дату звільнення, з ним не було проведено остаточний розрахунок, що змусило його звернутись до суду.

Позивач просить стягнути заборгованість по заробітній платі, яка складає 61271,52 грн., та середній заробіток за весь час затримки по день звернення до суду, що складає згідно з його розрахунком 968000 грн..

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково: проти задоволення позову про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 61271,52 не заперечувала. Вимоги стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки не визнала, посилаючись на скрутне матеріальне становище ПАТ "Футбольний клуб "Металіст".

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно з наказом №139 від 12.03.2015р. ОСОБА_2 було звільнено з посади генерального директора ПАТ "Футбольний клуб "Металіст" за власним бажанням.

В день звільнення ОСОБА_2 не отримав всіх сум, які належать йому від підприємства.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_2 до теперішнього часу не була сплачена.

Крім того, згідно приписів ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій стат ті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок - виплатити всі суми, що належать йому; у разі невиконання такого обов'язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідкамирозгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Верховний Суд України у постанові від 21.11.2011 року зазначив, що, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Враховуючи доведеність в межах даної справи невиплату позивачеві у день звільнення всіх сум, що належать йому від ПАТ "Футбольний клуб "Металіст", суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

При цьому, судом не приймаються до уваги заперечення представника відповідача щодо відсутності вини підприємства у невиплаті позивачеві всіх сум, у зв'язку з відсутністю коштів через скрутне матеріальне становище.

Суд не погоджується з розрахунком середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який було надано позивачем та його представником виходячи з наступного.

У відповідності до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року (далі - Порядок № 100), зазначений Порядок застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

З урахуванням аналізу положень п. 2 Порядку № 100, суд зазначає, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку № 100 передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з матеріалів справи, середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 згідно наданої відповідачем довідки становить 2427,36 грн..

Відповідач після звільнення не здійснив виплату суми заробітної плати, що складає 301 робочий день.

Таким чином, середній заробіток за час затримки ОСОБА_2 виплати заробітної плати складає 730635,36 грн..

Виходячи з викладеного вище, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість по заробітній в розмірі 61271,52 грн. та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в розмірі 730635,36 грн..

У відповідності до роз'яснень, викладених у абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначена судом без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, оскільки справляння й сплата прибуткового податку, інших обов'язкових платежів з громадян, є обов'язком роботодавця та працівника.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 за законом звільнений від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду, а рішення суду ухвалено на його користь, суд стягує з відповідача на користь держави несплачені судовий збір у сумі 6890 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 214-215 ЦПК, ст. ст. 116,117 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Металіст" на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 61271,52 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 730635,36 грн., а всього 791906,88 грн. (сімсот дев*яносто одна тис. дев*ятьсот шість грн.. 88 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Металіст" судовий збір на користь держави в сумі 6890 грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_3