Ухвала

іменем україни

11 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ФаловськоїІ.М., Висоцької В.С., КолодійчукаВ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_5, яка до виходу на пенсію працювала в колгоспі «1 Травня», що в подальшому змінювався і реформувався, в 1992 році - в КСП «Надія» Шевченківського району Харківської області. Позивачу стало відомо, що ОСОБА_5, як член колгоспу, а потім КСП мала право на одержання земельної частки (паю). При зверненні позивача до Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області з питання виготовлення сертифікату на земельну частку (пай) на ім'я бабусі, він отримав відповідь, що виготовлення сертифікату на земельну частку (пай) не можливе. На думку позивача, його бабусю помилково не включили в список осіб, які мали право на земельну частку (пай) у колективній власності на землю КСП «Надія» Шевченківського району Харківської області.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просив визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 6,68 умовних кадастрових гектара середнього розміру паю члена КСП «Надія» Шевченківського району Харківської області після смерті бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та виділити даний земельний пай в натурі (на місцевості) із земель державного резервного фонду, розташованих за межами населеного пункту Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 грудня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням нормпроцесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що бабуся позивача ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Родинні зв'язки позивача з померлою були встановленні рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 12 серпня 2013 року, в якому встановлено, що він є онуком померлої.

ОСОБА_5 до 1968 року працювала в колгоспі «1 Травня» (колгосп ім. Петровського).

Рішенням зборів уповноважених від 19 грудня 1992 року колгосп ім. Петровського було реформовано в КСП «Надія», яке стало правонаступником колгоспу ім. Петровського. Державний акт на право власності на землю КСП «Надія» отримало 19 січня 1996 року. На час отримання державного акту на право власності на землю ОСОБА_5 на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області не проживала і в списку громадян - членів КСП запис стосовно неї відсутній.

Згідно з п. 3.9 статуту КСП «Надія» членство в КСП зберігається за громадянами, які залишили роботу по старості чи по інвалідності, проте у разі виїзду на постійне місце проживання в іншу місцевість членство в КСП ними втрачається (а. с. 44).

При житті ОСОБА_5, зокрема протягом строку позовної давності, не ставила питання про включення її до списку громадян - членів КСП «Надія» та визнання за нею права на частку (пай).

Відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_5 не набула права на земельну частку (пай), так як на час розпаювання землі вона не проживала на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, не була включена у списки членів, які мають право на земельний пай, частку при розпаюванні землі КСП «Надія», при житті не оспорювала цих рішень.

Місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову. Крім того, апеляційний суд перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С.Висоцька

В.М. Колодійчук