Справа № 152/186/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 березня 2016 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря - Коновальчука О.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - Костриці В.С.,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Шаргородська районна державна адміністрація Вінницької області,

у с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки.

У позові зазначено, що 10 вересня 2010 року син позивача - ОСОБА_6 одружився з ОСОБА_4, у якої на той час вже була дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 народилась дочка ОСОБА_9.

Сім'я сина позивача у складі чотирьох чоловік проживали у АДРЕСА_1. Певний час вони проживали добре, ОСОБА_6 працював, ОСОБА_4 перебувала у відпустці по догляду за меншою дочкою, а її старша дочка ОСОБА_10 ходила до школи.

У старшої дочки ОСОБА_4 - ОСОБА_8 є батько ОСОБА_5, який проживає в Оратівському районі Вінницької області і останні два роки він не цікавиться життям дочки.

Життя сім'ї ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не склалося, через різні погляди на сімейне життя, ведення господарства, утримання сім'ї і виховання дітей. ОСОБА_4 останні роки вела аморальний спосіб життя і відкрито, на декілька днів залишала дітей самих, у той час, коли ОСОБА_6 перебував на роботі вахтовим методом.

ІНФОРМАЦІЯ_3, в результаті нещасного випадку, ОСОБА_6 загинув.

Після його смерті ОСОБА_4 покинула постійне місце проживання і своїх дітей, поїхавши з села, куди не повертається більше п'яти місяців. Жодних обов'язків по відношенню до своїх дітей ОСОБА_4 не виконує. На телефонні дзвінки не відповідає, про себе знати не дає. Після смерті ОСОБА_6 вона не оформляє пенсію по втраті годувальника.

Зараз діти - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають у сім'ї позивача та знаходяться на її утриманні.

Згідно з висновком від 27 січня 2016 року орган опіки та піклування Шаргородської Шаргородська районної державної адміністрації Вінницької області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно його дочки ОСОБА_8, а ОСОБА_4 позбавити батьківських прав відносно дочок ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Посилаючись на зазначене вище, а також на те, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей, ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_8, а ОСОБА_4 позбавити батьківських прав відносно дочок ОСОБА_8 та ОСОБА_9, призначивши її опікуном дітей.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Костриця В.С. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

У судовому засіданні суд також вислухав думку малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які у сукупності повідомили, що бачили свою мати дуже давно, коли вони намагаються їй зателефонувати, то вона відмовляється з ними спілкуватися. Коли вони проживали разом з матір'ю, остання вживала алкогольні напої, залишала їх самих у дома без нагляду дорослих, безпричинно сварилася на них та ображала.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, у заяві від 9 березня 2016 року, ОСОБА_5 просить справу розглянути у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_4 у судові засідання не з'являлася, поштова кореспонденція, яка надсилалася судом за її зареєстрованим місцем проживання у АДРЕСА_1 повернулася з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає.

Згідно із ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Окрім того, ОСОБА_4 також викликалася до суду через оголошення у газеті «Вінничина» № 21 від 18 березня 2016 року та за допомогою sms повідомлення на її номер телефону НОМЕР_4.

Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів, для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а відтак розгляд справи слід провести на підставі наявних у ній доказів.

Представник позивача - Шаргородської районної державної адміністрації ОСОБА_3, позов ОСОБА_1 підтримав, посилаючись на те, що згідно з висновком від 27 січня 2016 року орган опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області вважає за доцільне позбавити батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_8, а ОСОБА_4 позбавити батьківських прав відносно дочок ОСОБА_8 та ОСОБА_4 Зазначив, що такий висновок органу опіки та піклування викликаний тим, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення представника третьої особи, думку малолітніх дітей, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, є батьком малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а.с. 10).

У письмових поясненнях ОСОБА_5 від 30 грудня 2015 року зазначено, що він дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Утриманням дочки не займається, матеріально не допомагає, навчанням не цікавиться, не спілкується з нею та не телефонує, останній раз бачив дочку ОСОБА_10 у листопаді 2014 року. Не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с.102).

Обставини справи, зазначені у поясненні ОСОБА_5, повністю підтверджуються поясненнями позивача ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_8, наданими у судовому засіданні.

Відповідно до рішення від 27 січня 2016 року № 1, комісія з питань захисту прав дитини Шаргородської районної державної адміністраціївважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5відносно його малолітньої доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 121, 122).

Згідно з висновком від 21 січня 2016 року № 01.1-30/272, орган опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5відносно його малолітньої доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 80, 81).

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, є матір'ю малолітніх ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_2 та НОМЕР_1 (а.с. 9, 10).

Батько ОСОБА_9 - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що вбачається зі свідоцтва про смерть НОМЕР_3 (а.с. 13).

Згідно з довідками Виконавчого комітету Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 3 грудня 2015 року № 806 та № 807, ОСОБА_4 зареєстрована у АДРЕСА_1, проте за місце реєстрації вона відсутня (а.с. 90). До складу сім'ї ОСОБА_4 входять її дочки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 91).

Згідно з характеристикою, виданою Виконавчим комітетом Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, ОСОБА_4 тривалий час за місцем проживання відсутня, місце її перебування невідоме, вихованням дітей не займається, не цікавиться умовами їх проживання, залишила їх у свекрухи. Зловживає алкогольними напоями, за час проживання в селі зарекомендувала себе з негативної сторони (а.с. 93).

Із характеристик на дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_8, виданих адміністрацією виховних закладів, які вони відвідують, вбачається, що мати дітей ОСОБА_4 їх вихованням не займається, на контакт з педагогічним колективом не йде. Вихованням та матеріальним забезпеченням дітей займається бабуся ОСОБА_1 (а.с. 95, 97).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_4 від 15 вересня 2015 року, складеного за результатами обстеження будинку, де зареєстрована та проживала ОСОБА_4, по АДРЕСА_1, запасів харчування немає, у будинку брудно, на підлозі багато недопалків (а.с. 110).

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 3 грудня 2015 року № 805, до складу сім'ї ОСОБА_1, яка проживає у АДРЕСА_2 входять, зокрема її внучка ОСОБА_9 та дочка дружини її сина ОСОБА_8 (а.с. 119).

Із характеристик, виданих ТОВ «Олександр-Гарант-Груп» та Виконавчим комітетом Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, вбачається, що ОСОБА_1 за місцем роботи та за місцем проживання зарекомендувала себе виключно з позитивної сторони (а.с. 117, 118).

Відповідно до рішення від 27 січня 2016 року № 1, комісія з питань захисту прав дитини Шаргородської районної державної адміністраціївважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно дочок ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с. 121, 122).

Згідно з висновком від 21 січня 2016 року № 01.1-30/272, орган опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно дочок ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с. 80, 81).

Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються, зокрема, Конвенцією про права дитини та Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Так, згідно зі ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).

Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У пункті 49 рішення від 18 грудня 2008 року Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06) зазначено, що Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII).

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, судом встановлено на підставі переконливих доказів, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання обов'язків по вихованню своїх дітей.

Отже, оскільки судом установлено, що малолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживають у сім'ї позивача, яка власне і займається їх вихованням та утриманням, а батьки дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 утриманням і вихованням дітей не займаються, не турбуються про їх фізичний та духовний розвиток, то відповідачів слід позбавити батьківських прав відносно доньок, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Ухвалюючи це рішення, суд враховує, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Проте, ухвалення цього рішення не позбавляє відповідачів права, передбаченого у ст. 169 СК України за певних умов звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути в рівних частинах по 275,60 грн судовий збір.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 10, 11, 57-60, 62-64, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_12 позбавити батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Стягнути в рівних частинах по 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок судовий збір з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1.

Згідно зі статтями 223, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Л.Строгий