АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №647/3369/14-ц Головуючий в І інстанції: Готар Д.О. Номер провадження: 22-ц/791/176/16 Доповідач: Вейтас І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоВейтас І.В.,
Суддів:Капітан І.В.,
Радченка С.В.,
секретар - Сікора О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 29 вересня 2015 року та ухвалу цього ж суду від 30 жовтня 2015 року про відмову в ухваленні додаткового рішення в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.10.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є позивач) та ОСОБА_5 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) у розмірі 53415 доларів США, зі сплатою 10,50% річних, а відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів у розмірі 530 доларів США в строк до 23.10.2028 року. ОСОБА_5 в порушення умов договору не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі з лютого 2014 року, в зв'язку з чим станом на 10 листопада 2014 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 48784,35 дол. США, (що еквівалентно 722 214 грн.) та по пені у розмірі 2499,24 грн., з яких: 46756,67 дол. США- заборгованість за кредитом, у тому числі 1126,78 дол. США - прострочена заборгованість за строк з 24.02.2014 року по 10.11.2014 року; 2027,68 дол. США прострочена заборгованість за процентами за строк з 23.05.2014 року по 23.10.2014 року; 1142,45 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 28.03.2014 року по 10.11.2014 року; 1356,79 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 25.04.2014 року по 10.11.2014 року. Вказану заборгованість банк просив стягнути з відповідача.

В квітні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про визнання договору надання споживчого кредиту № 0, укладеного 23.10.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, мотивуючи свої вимоги тим, що ознайомившись з матеріалами справи, він зробив висновок, що зміст вказаного договору йому не знайомий, а саме положення п.п.1.1-12.1, які містяться на сторінках 1-6 договору, які він не підписував, підпис на вказаних сторінках йому не належить. Також вказує, що представник банку Лавренко М.В. не мав повноважень укладати даний договір.

Ухвалою суду від 30 квітня 2015 року вимоги за зустрічним позовом об'єднані в одне провадження з первісним позовом.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 29 вересня 2015 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 0 по кредиту та процентах в розмірі 48784,35 дол. США та по пені у розмірі 2499,24 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 3654 гривень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання правочину недійсним відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказує, що судом під час розгляду справи було порушено норми процесуального права, суд не врахував його заперечення проти позову та безпідставно відмовив в задоволенні зустрічної позовної заяви, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог за первісним та зустрічним позовами.

Крім того 16 жовтня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Суворовського районного суду м.Херсона з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що позивачем в заяві про уточнення позовних вимог ставилось питання про стягнення судового збору з ОСОБА_7 та ОСОБА_8, однак судом не було вирішено вказану позовну вимогу. Просив суд ухвалити додаткове рішення з приводу вказаної нерозглянутої вимоги позивача.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 30 жовтня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду ОСОБА_5 вказує, що суд, стягуючи з нього судовий збір вийшов за межі позовних вимог, оскільки в заяві про уточнення позовних вимог позивач просив стягнути судовий збір з ОСОБА_7 та ОСОБА_8, тому безпідставно відмовив в ухваленні додаткового рішення про стягнення судового збору саме з вказаних осіб. Просить ухвалу суду скасувати , направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить її відхилити. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_5 та його представника, пояснення представників банку, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення первісного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини, ОСОБА_5 не виконує обов'язок по погашенню кредиту, сплати процентів, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказані ОСОБА_5 підстави не тягнуть за собою наслідків недійсності кредитного договору, при цьому суд також зазначив, що позивач за зустрічним позовом виконував умови договору, які як він заявляє йому не були відомі.

Колегія суддів вважає такі висновки суду правильним, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що 23.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_5 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 у розмірі 53415,00 дол. США, що еквівалентно 269 745,75 гривень, з кінцевим строком повернення не пізніше 23.10.2028 року із сплатою 10,50 % річних за користування кредитними коштами, а позичальник у свою чергу зобов'язався щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 530,00 дол. США 23 числа кожного місяця (а.с.10-17).

Згідно п.1.4 договору кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме на придбання трикімнатної квартири, розташованої за адресою : АДРЕСА_1

Пунктом 1.5 договору передбачено, що кредит надається шляхом зарахування Банком коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_2 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням.

Того ж дня позичальником ОСОБА_5 підписано додатки до вказаного договору №1 (тарифи банку) (а.с.18) та № 2 (графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту) (а.с.19-27), а також додаткова угода № 1 (а.с.28).

Згідно довідки про рух коштів по рахунку НОМЕР_2, відкритому на ім'я ОСОБА_5, 23 жовтня 2007 року кошти в сумі 53415 доларів США надійшли на рахунок (призначенням платежу - надання кредиту згідно угоди 0) та 23 жовтня 2007 року видані з поточного рахунку в сумі 53415 доларів США (а.с.271).

Згідно касового ордеру АКІБ «УкрСиббанк» від 23 жовтня 2007 року ОСОБА_5 отримав з поточного рахунку НОМЕР_2 кошти в сумі 53415 доларів США (а.с.350).

Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеному між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 23 жовтня 2007 року, ОСОБА_5 купив у ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1 за 269 746 гривень.(а.с.346,34).

23 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір за яким ОСОБА_5 в забезпечення зобов'язань за договорами про надання споживчого кредиту № та № 0 від 23 жовтня 2007 року передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (а.с.173-175).

23 жовтня 2007 року між сторонами також укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого (п.1.6) вказаний в п.1.1. транш в сумі 1011,57 гривень надається для виконання зобов'язань позичальника за договором страхування майна позичальника, яке надано останнім в забезпечення виконання зобов'язань перед банком за кредитним договором № 0 від 23 жовтня 2007 року (а.с.351-353). Як пояснив представник банку, під час розгляду справи апеляційним судом, вказаний договір виконаний сторонами в повному обсязі.

Як слідує з довідки - розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0 від 23 жовтня 2007 року ОСОБА_5 з 23 листопада 2007 року по 23 січня 2014 року виконував взяті на себе зобов'язання по сплаті кредиту та процентів шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 530,00 дол. США до 23 числа кожного місяця. Потім почав порушувати умови договору та остання сплата по процентам здійснена 23 липня 2014 року (а.с.37-45).

Згідно розрахунку позивача за первісним позовом станом на 10 листопада 2014 року сума заборгованості становить 48784,35 дол. США та по пені у розмірі 2499,24 грн., з яких: 46756,67 дол. США - заборгованість за кредитом, у тому числі 1126, 78 дол. США- прострочена заборгованість за строк з 24 лютого 2014 року по 10 листопада 2014 року; 2027,68 дол. США прострочена заборгованість за процентами за строк з 23 травня 2014 року по 23 жовтня 2014 року; 1142,45 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 28 березня 2014 року по 10 листопада 2014 року; 1356,79 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 25 квітня 2014 року по 10 листопада 2014 року.

Вказаний розрахунок та сума заборгованості ОСОБА_5 належними та допустимими доказами не спростовані, доказів сплати кредитної заборгованості в іншому розмірі суду відповідач не надав.

Звертаючись до суду з зустрічним позовом ОСОБА_5 зазначав, що зміст спірного кредитного договору йому не знайомий, а саме положення п.п.1.1-12.1, які містяться на сторінках 1-6, які він не підписував, однак, як слідує з матеріалів справи оспорюваний договір складається з 8 аркушів і свій підпис на 8 аркуші, де зазначені сторони договору та їх реквізити позивач не оспорює.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним кредитного договору, оскільки як слідує з вищевказаних матеріалів справи ОСОБА_5 підписано оспорюваний договір а також ряд договорів на підтвердження та на виконання договору про надання споживчого кредиту № №0 від 23 жовтня 2007 року, ним виконувались умови договору та більше 6 років здійснювалось погашення заборгованості по кредиту в передбаченому ним розмірі.

Колегія суддів також вважає юридично безпідставними доводи апеляційної скарги, щодо відсутності повноважень у відділення № 145 АКІБ «УкрСиббанк» укладати договори кредиту, виходячи з наступного.

Як слідує зі змісту договору, від імені АКІБ «УкрСиббанк» діяв на підставі довіреності Лавренко М.В.. В матеріалах справи (а.с.176) міститься нотаріально посвідчена копія вказаної довіреності, яка видана АКІБ «УкрСиббанк» в особі начальника Південного регіонального департаменту АКІБ «УкрСиббанк», який в порядку передоручення уповноважив консультанта фінансового середнього та малого бізнесу відділення №145 АКІБ «УкрСиббанк» Лавренка М.В. від імені АКІБ «УкрСиббанк» укладати, змінювати, розривати договори та здійснювати інші дії. Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Главацьким В.А..

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено правильно у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів, досліджених в судовому засіданні.

Перевірені колегією доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду і не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи. За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду колегія суддів не вбачає.

Також колегія суддів вважає, що не підлягає задоволенню і апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову в ухваленні додаткового рішення про стягнення судового збору з ОСОБА_7 та ОСОБА_8, оскільки судом першої інстанції правильно зазначено, що судом по суті розглянуті всі позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк», зокрема стягнуто з ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 3654 гривні, які за своєю природою є не самостійними вимогами, а лише питанням, що підлягає вирішенню за наслідком розгляду справи судом.

Зазначення ПАТ «УкрСиббанк» в заяві про уточнення позовних вимог стягнення судового збору з осіб, які не є сторонами спору - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, є явною опискою банку.

При вказаних обставинах колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог процесуального закону і підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, п.1ч.1, п.1ч.2 ст.307, 308, ст.ст. 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 29 вересня 2015 року та ухвалу цього ж суду від 30 жовтня 2015 року про відмову в ухваленні додаткового рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: І.А.Капітан

С.В.Радченко