У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

МазурЛ.М., Нагорняка В.А., ПисаноїТ.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про вселення, встановлення порядку користування жилим приміщенням та усунення перешкод у його користуванні, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 01 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про вселення в квартиру АДРЕСА_1, встановлення порядку користування вказаною квартирою, шляхом виділення їй у користування кімнату площею 14,9 кв. м (№ 2 відповідно плану квартири), а ОСОБА_5 - кімнату площею 12 кв. м та кімнату площею 9,9 кв. м (№ 1 та № 3 плану квартири), кухню, ванну кімнату, вбиральню, балкон, та коридор залишити у спільному користуванні. Також просила усунути перешкоди в користуванні вказаною квартирою, оскільки відповідач не впускає її до квартири, яка належить їй на праві спільніої власності.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 жовтня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 01 грудня 2015 року, позов задоволено.

Вселено ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1.

Встановлено порядок користування спірною квартирою, виділивши у користування ОСОБА_4 кімнату площею 14,9 кв. м (№ 2 відповідно плану квартири), ОСОБА_5 - кімнату площею 12 кв. м та кімнату площею 9,9 кв. м (№ 1 та відповідно № 3 плану квартири), кухню, ванну кімнату, вбиральню, балкон, коридор залишено у спільному користуванні.

Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_4 в користуванні виділеною кімнатою площею 14,9 кв. м (№ 2 відповідно плану квартири) кухнею, ванною кімнатою, вбиральнею, балконом, коридором в квартирі АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, справу направити на новий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що спірна квартира належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках, тобто по 1/2 частини кожній.

Вказана квартира складається з трьох ізольованих кімнат площею 14,9 кв. м, 12 кв. м, 9,9 кв. м та підсобних приміщень: кухні, коридору, вбиральні, ванної кімнати, балкону.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, співвласники майна у спільній частковій власності володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, а при відсутності згоди спір вирішується судом, при цьому кожний співвласник має право отримати в користування ту частку спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Враховуючи вказану правову позицію, положення закону, а також обставини справи, зокрема: наявні житлові кімнати, їх площі, згоду позивачки на отримання у користування кімнати меншою площею, ніж їй належить, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно визначив порядок користування спірною квартирою.

Також суд дійшов правильного висновку про вселення ОСОБА_4 у спірну квартиру та зобов'язав ОСОБА_5 не чинити їй перешкоди в користуванні цим житлом, оскільки відповідачка чинить позивачці перешкоди у користуванні даною квартирою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 01 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

МазурЛ.М. Нагорняк В.А. ПисанаТ.О.