Справа № 466/2006/15 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/1648/16 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПрАТ «Ремонтно-інструментальний завод» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» про стягнення невиплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» на користь ОСОБА_2 31 249 гривень 34 коп. Стягнуто з ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» в користь держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 коп.

Дане рішення оскаржив директор Приватного акціонерного товариства «Ремонтно-інструментальний завод» - Гузь Ю.М. подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що з вказаним рішенням підприємство не погоджується, оскілки заборгованість перед ОСОБА_2 погашена в повному обсязі, оскільки на виконання вказаного судового рішення стягнуто 31.08.2015 року з розрахункового рахунку підприємства суми коштів 31 249 грн. 34 коп.

Просить заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_2 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Ремонтно-інструментальний завод» в частині нарахування та виплати компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати та відпустки відмовити.

Представник Приватного акціонерного товариства «Ремонтно-інструментальний завод» в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 86), про причини неявки суд не повідомлено та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 2005 року по 2008 рік працювала на ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» на посаді головного бухгалтера та з 2008 року по 01 грудня 2014 року - провідним економістом.

Відповідно до копії трудової книжки 01 грудня 2014 року ОСОБА_2 була звільнена з роботи у зв'язку з скороченням штату на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 4)

Згідно із розрахунку заборгованості по виплаті заробітної плати перед ОСОБА_2, становить 31 249,34 грн., з них заборгованість по заробітній платі - 13 512,87 грн., відпускні та компенсація за невикористану відпустку - 12 018,68 грн., вихідна допомога - 2 399,59 грн., компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати на березень 2015року - 3318,20 грн. (а.с. 5)

Колегія суддів погоджується із висновком районного суду про те, що з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Ремонтно-інструментальний завод» слід стягнути на користь ОСОБА_2 невиплачену заробітну плату в розмірі 31 249 грн. 34 коп.

Статтею 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки про день фактичного розрахунку.

Колегією суддів встановлено, що відповідно Постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.09.2015р., виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/466/1227/15 виданого 29.05.2015р. про стягнення з ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» на користь ОСОБА_2 31 249, 34 грн. боргу закінчено.

Вищенаведеною постановою встановлено, що сума боргу в сумі 31 249, 34 грн. перерахована стягувачу 08.09.2015р. платіжним дорученням № 4506 від 03.09.2015. (а.с. 58) та зазначена обставина визнається апелянтом.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо відсутності заборгованості перед ОСОБА_2, оскільки згідно Постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.09.2015р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/466/1227/15 виданого 29.05.2015р. про стягнення з ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» на користь ОСОБА_2 31 249, 34 грн. боргу закінчено, не можуть слугувати підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2015 року.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Покликання в апеляційній скарзі про те, що у підприємства існує переплата у коштах перед позивачкою в розмірі 4 554 грн. 20 коп., колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі не підтверджені належними доказами.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої частиною першою статті 117 цього Кодексу.

Вищенаведена правова позиція викладена також в Постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-195цс14, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Отже колегія суддів вважає, що районний суд прийшов до вірного висновку щодо задоволення позову, оскільки при звільненні ОСОБА_2 виплати всіх сум, що належали їй від підприємства проведено не було.

На підставі вищенаведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПрАТ «Ремонтно-інструментальний завод» відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

Н.Л. Шумська