Справа № 466/7498/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Пришляк З.В.

з участю представника позивачів ОСОБА_1,ОСОБА_2- ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4-ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з участю третіх осіб Львівської міської ради, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Львівського міського управління юстиції про визнання право власності за житловий будинок та та присвоєння окремого поштового номеру будинку,-

УСТАНОВИВ :

21.10.2014 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання права власності, в якому просить визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, право власності на самочинно збудовану споруду на території будинковолодіння №10 по вул. Полуничній у м. Львові, а саме: цегляний житловий будинок позначений на технічному паспорті під літерою Б (прим)-1, який складається з двох житлових кімнат площею 11,3 кв.м, 11,7 кв.м., кухні площею 11,1 кв.м., загальною площею 34,1 кв.м.

Судом по даній справі було залучено в якості третіх осіб Львівську міську раду, Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Львівського міського управління юстиції.

Під час розгляду справи позивачі неодноразово уточнювали позовні вимоги. Враховуючи останнє уточнення позовних вимог (а.с. 109), представник позивача ОСОБА_3 просить визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, право власності на самочинно збудований цегляний одноквартирний житловий будинок, який розташований на території будинковолодіння за адресою м. Львів, вул. Полунична, 10, позначений на технічному паспорті під літерою Б (прим)-1, який складається з двох житлових кімнат загальною 34,1 кв.м.; присвоїти такому будинку окремого поштового номеру 10-а по вул. Поштовій у м. Львові.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 покликаються на те, що він, ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_7 24.03.1973 року він одружився з гр. ОСОБА_8, яка при реєстрації шлюбу взяла його прізвище ОСОБА_2. Батькові ОСОБА_1 на праві власності належав будинок позначений на технічному паспорті літерою А-1 за адресою м. Львів, вул. Полунична, 10 житловою площею 36,6 кв. м. Вказаний батьківський будинок знаходиться на земельній ділянці площею 700,00 кв.м., яка була надана його батьку для будівництва та обслуговування вказаного будинку. У батьківському будинку позначеного на плані під літерою А-1 вони усі зареєстровані. Одружившись 24.08.1973 року з ОСОБА_2 в позивачів виникло питання окремого проживання, оскільки проживати в батьківському будинку житловою площею 36,6 кв.м. не було змоги. З цього приводу він, ОСОБА_1 у 1975 році звернувся до свого батька ОСОБА_7 з проханням дозволити йому побудувати за власні кошти окремий будиночок для окремого проживання з дружиною. Батько позивача погодився і вказав на те місце на його земельній ділянці де слід було будувати будиночок. На тому місці де вказав батько позивач збудував свій власний будиночок на земельній ділянці батька. Зазначають, що з 1975 року ними позивачами придбавалось за власні кошти будівельні матеріали та було розпочато будівництво власного невеликого будиночку за адресою м. Львів, вул. Полунична, 10 зі згоди батька позивача на земельній ділянці, яка була відведена йому для будівництва та обслуговування будинку. У 1977 році позивачами було завершено будівництво вказаного будиночку.

Згідно технічного паспорту виданого ЛОДК БТІ та ЕО 03.03.2004 р., вказана споруда за адресою м. Львів вул. Полунична, 10 позначена, як цегляний одноквартирний будинок під літерою: Б (прим)-1 та складається з двох житлових кімнат площею: 11,3 кв.м., 11.7 кв.м. кухні 11,1 кв.м. загальною площею 34,1 кв.м. Також за погодженням з батьком ОСОБА_7 ним було встановлено порядок користування земельною ділянкою виділеної позивачу у свій час для будівництва будинку та його обслуговування за адресою м. Львів, вул. Полунична, 10. Вказаний порядок користування земельною ділянкою з 1977 року і по даний час між ними не змінювався.

03.08.1996 року батько позивача вчинив заповіт на свого внука ОСОБА_4. 02.07.2002 року помирає батько позивача. 17.01.2003 року ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом його батька. У вказаному свідоцтві про право на спадщину за заповітом, видане гр. ОСОБА_4 17.01.2003 року чітко вказано про те, що саме успадкував гр. ОСОБА_4 від батька позивача. Тобто в такому свідоцтві обумовлено, що самовільно збудовані господарські будівлі та споруди в дане свідоцтво не входять. Відтак, на даний час відповідач ОСОБА_4 не визнає право позивачів на самочинно збудований саме ними за власні кошти та власними силами житловий будиночок, який знаходиться за адресою м. Львів вул. Полунична, 10 позначений в плані під літерою Б (прим)-1 та складається з двох житлових кімнат площею: 11,3 кв.м., 11.7 кв.м. кухні 11,1 кв.м. загальною площею 34,1 кв.м. У звязку із вищенаведеним, з урахуванням уточнень до позовної заяви від 03.08.2015 року просять суд позов задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, довіривши представлення своїх інтересів представнику ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивачів адвокат ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 29.09.2014 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та уточненні до неї. Просили уточнений позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5, яка діє на підставі доручення, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 39), в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та не заперечували проти задоволення позову.

Представники третіх осіб Львівської міської ради, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не зявились, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Представник третьої особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Львівського міського управління юстиції не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду надійшли письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи. Сторони висловили думку про можливість розгляду справи за відсутності представників третіх осіб. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за такої явки сторін відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_5, пояснення свідка ОСОБА_9, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, за правилом ч. 1 ст. 11 ЦПК України, розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Спірні правовідносини регулюються положеннями ст. 376 ЦК України, відповідно до якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як вбачається із матеріалів справи, батькові позивача ОСОБА_7 належав житловий будинок №10 зі всіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Полуничній в місті Львові на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданий Шевченківським райвиконкомом 12 червня 1985 року та зареєстрованого у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстраційній книзі №55 за реєстровим №9386.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.01.2013 року, ОСОБА_4 є спадкоємцем житлового будинку №10 (десять) зі всіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Полуничній в місті Львові. Цегляний житловий будинок А-1, розташований на земельній ділянці площею 700,00 кв.м., в цілому складається з трьох кімнат житловою площею 36,6 кв.м. та кухні. До будинку належать такі господарські будівлі та споруди: деревяний сарай, позначений на плані літерою Б; цегляна оглядова яма, позначена на плані літерою В; деревяна вбиральня, позначена на плані літерою У; металеві ворота, позначені на плані №2; огорожі з металевої сітки, позначені на плані №4; колодязь з бетонних кілець, позначений на плані №5; металева хвіртка, позначена на плані №6; замощення з бетонних плит, позначене на плані І. Самовільно збудовані господарські будівлі та споруди в дане Свідоцтво не входять (а.с. 19).

В судовому засіданні встановлено, що на земельній ділянці, яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Полунична, 10, позивачем було збудовано житловий будинок, на який станом на 03.03.2004 року позивачу було видано технічний паспорт.

Згідно копії технічного паспорту виданого ЛОДК БТІ та ЕО 03.03.2004 року, вказана споруда за адресою м. Львів вул. Полунична, 10 позначена, як цегляний одноквартирний будинок під літерою: Б (прим)-1 та складається з двох житлових кімнат площею: 11,3 кв.м., 11.7 кв.м. кухні 11,1 кв.м. загальною площею 34,1 кв.м.

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК України); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Разом з тим, судом встановлено, що позивачі самочинним будівництвом не порушили прав та інтересів інших осіб, а тому підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Звідси позов в частині визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_2 права власності на самочинно збудований цегляний одноквартирний будинок, який розташований на території будинковолодіння за адресою м. Львів, вул. Полунична, 10, позначений на технічному паспорті, виданого ОКП ЛОР БТІ та ЕО 03.03.2004 р., під літерою Б (прим)-1, який складається з двох житлових кімнат площею 11,3 (11,5) кв.м, 11,7(11,9) кв.м., кухні площею-11,1 кв.м., загальною площею 34,1(34,5) кв.м. є підставним та підлягає до задоволення.

У задоволенні позовної вимоги щодо присвоєння окремого поштового номеру зазначеного вище будинку, а саме-№ 10-а по вул. Поштовій у м. Львові відмовити за безпідставністю у звязку із її необґрунтованістю та безпідставності.

Керуючись ст.ст.3,10, 11,60,15,60,169, 209, 212,214-215, 218 ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, та ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, право власності на самочинно збудований цегляний одноквартирний будинок, який розташований на території будинковолодіння за адресою м.Львів,вул.Полунична,10, позначений на технічному паспорті, виданого ОКП ЛОР БТІ та ЕО 03.03.2004 р., під літерою Б(прим)-1, який складається з двох житлових кімнат площею 11,3 (11,5)кв.м, 11,7(11,9) кв.м., кухні площею-11,1 кв.м., загальною площею 34,1(34,5) кв.м.

У задоволенні позовної вимоги щодо присвоєння окремого поштового номеру зазначеного вище будинку, а саме- № 10-а по вул. Поштовій у м.Львові відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарг.

Суддя ОСОБА_10