Справа № 2-о/489/44/2016
РІШЕННЯ

іменем України

12 квітня 2016 року

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

заявниці - ОСОБА_1,

представника заявниці - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства. Свої вимоги мотивувала тим, що її мати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сімєю з 1964 р. Від спільного проживання в них народилась донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (заявниця). При цьому ОСОБА_4 визнавав себе батьком ОСОБА_1 (до одруження ОСОБА_3), однак при реєстрації народження дитини відомості про батька були зазначені зі слів матері. В подальшому матір заявниці і ОСОБА_4 уклали шлюб та проживали однією сімєю. Заявниця з часу народження також проживала разом з ними. За життя померлий ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого заповідав належне йому майно своїй доньці - заявниці ОСОБА_5 09.03.2009 р. ОСОБА_4 помер. Після його смерті заявниця у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні докази родинних відносин між нею та померлим.

Оскільки зазначена обставина заважає заявниці реалізувати свої спадкові права, вона просить суд встановити факт, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 09.03.2009 р., є її батьком.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Відділу ДРАЦС Доманівського районного управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_3 (після одруження - ОСОБА_1) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 При цьому відомості про батька дитини були записані зі слів матері «Садчук Іван Ігнатович». Вказане по батькові дитини збігається з імям померлого ОСОБА_4.

Як вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, державна реєстрація народження ОСОБА_8 була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

З пояснень заявниці вбачається, що починаючи з 1964 р. та в подальшому, після народження дитини ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проживати разом, вели спільне господарство, разом виховували дитину.

Вказані обставини підтверджуються також Довідкою Маринівської сільської ради Донманівського району Миколаївської області від 02.03.2016 р. за вих. № 344, відповідно до якої вбачається, що в період з 09.04.1966 р. по 1979 р. ОСОБА_8 проживала разом зі своєю матірю ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_4 визнавав ОСОБА_8 своєю донькою, проживав разом з нею та здійснював її виховання та утримання.

17.02.1990 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (після укладення шлюбу - ОСОБА_4) П.С. уклали шлюб.

14.02.2000 р. ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого заповідав належне йому майно своїй донці - ОСОБА_5 Зі змісту вказаного заповіту вбачається, що померлий ОСОБА_4 визнавав заявницю як свою доньку.

09 березня 2009 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті відрилась спадщина у вигляді сертифікату на право на земельну ділянку (пай) МК № 0110292 площею 6,29 га.

На теперішній час заявниця має намір оформити свої спадкові права, однак позбавлена такої можливості, оскільки відсутні докази родинних відносин між нею та спадкодавцем - її батьком.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Відповідно до положень ст. 53 КпШС України (що діяли на час виникнення спірних правовідносин) в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

На підставі вищевикладеного, враховуючи надані докази в сукупності, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 вимоги про встановлення факту батьківства ОСОБА_6 щодо неї обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 60, 62, 88, 212-214, 234 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 09.03.2009 р., є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: