МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр. №2/521/1689/16
14 квітня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.
при секретарі - Нейковій Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до Ле ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,
В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором 11 квітня 2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір застави транспортного засобу, згідно якого ОСОБА_3 передав в заставу банку транспортний засіб марки «Honda» модель ACCORD, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1.
Банк свої зобовязання виконав в повному обсязі.
Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань, позивач просив суд винести рішення, яким звернути стягнення на предмет застави автомобіль: тип транспортного засобу: легковий седан, марки «Honda» модель ACCORD, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить Ле ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС 024203, виданого РЕВ-1 МРВ ОСОБА_4 України в Одеській області 06 квітня 2007р., шляхом продажу ТОВ «Кредекс Фінанс» предмета забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем; надання (визнання) права позивача підписувати від імені відповідача договір купівлі-продажу автомобіля; надання позивачу повноваження вчиняти від імені відповідача усі дії, необхідні для зняття автомобіля з обліку за місцем звернення; витребувати у відповідача автомобіль та передати у володіння позивачу; стягнути з відповідача на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» сплачений судовий збір.
Представник позивача, діючий за довіреністю, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 85,90).
Крім того, представник позивача просив суд розглянути поданий позов в порядку заочного провадження.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.86,88).
Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
На підставі вказаного договору від 20 квітня 2012року до TOB «Кредекс Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з договору про надання кредиту та договору застави, які укладені з ОСОБА_3 (а.с.45).
Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобовязань ухиляється.
Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Кредекс Фінанс» є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.69-70).
заборгованість за відсотками на дату подачі позову 6499,35доларів США грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на 17.12.2015р. складає 152860,01грн.;
Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобовязань ухиляється.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, банк як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.
Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо: в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором; якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей, стягнення може бути звернене на всі ці речі або на будь-яку з речей за вибором заставодержателя майна; реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, проводиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, абовиконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено законом або договором.
З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими та законними вимоги щодо звернення стягнення на заставлене майно.
Згідно ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає в рішенні. Приймаючи рішення щодо звернення стягнення на заставлене майно, суд встановлює такий порядок виконання рішення, при якому звернення стягнення на майно проводиться в будь-якій послідовності за вибором стягувача.
Відповідно до ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду , виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом або в позасудовому порядку згідно із Законом.
Пункт 4 ч.2 ст.25 вищевказаного Закону передбачає, що у разі задоволення позову про звернення стягнення предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст.26 цього Закону.
Відповідно до ч.1,5 ст.30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі; договір купівлі - продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно.
Отже при зверненні до суду з позовом ТОВ «Кредекс Фінанс» має право просити суд звернути стягнення на предмет застави шляхом його продажу банком із укладенням від імені відповідача договору купівлі - продажу заставленого автомобіля з будь - якою особою- покупцем.
Проте, вимоги позивача щодо витребування у відповідача автомобілю та передачу у володіння позивачу суд вважає надмірними, оскільки порядок реалізації такого майна встановлений Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015року, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року і не потребує деталізації судовим рішенням, а вимоги про надання ТОВ «Кредекс Фінанс» права продажу автомобіля шляхом укладання договору купівлі - продажу від імені відповідача з іншою особою - покупцем включає в себе право позивача підписувати від імені відповідача договір купівлі-продажу автомобіля та надає позивачу повноваження вчиняти від імені відповідача усі дії, необхідні для зняття автомобіля з обліку за місцем звернення, оскільки договір купівлі - продажу предмета забезпечувального обтяження укладений обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно.
Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України.
Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на власний розсуд.
За такими обставинами, суд доходить до висновку, що позов звернення стягнення на предмет застави підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовій збір в розмірі 4968,00рн., який підлягає стягненню з відповідача (а.с.1,2).
Керуючись ст.ст.610, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до Ле ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити частково.
В інший частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М. Сегеда