РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Зосименка О.М.,

при секретарі Забродцькому А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ЖБК «Полісся» про визнання права власності,

встановив:

Позивач звернулася до суду із указаним позовом в якому просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири №77 будинку № 108/56А по вул. Небесної Сотні у м. Житомирі, яка є спільною сумісною власністю подружжя, та визнати право власності решту - ? даної квартири, як належну їй в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер 28 лютого 2008 року.

Одночасно просила суд встановити факт прийняття нею спадщини, після смерті її чоловіка, ОСОБА_4, а саме ? квартири №77, що по вул. Небесної сотні буд. № 108/56А, що у м. Житомирі.

В подальшому позивач уточнила вимоги, просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири №77 будинку № 108/56А по вул. Небесної Сотні у м. Житомирі, яка є спільною сумісною власністю, інші вимоги просила залишити без розгляду.

В останнє судове засідання позивач та треті особи не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Треті особи - спадкоємці, в заявах вказали про відсутність заперечень проти задоволення позову.

Представник Житомирської міської ради у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечує.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, матеріали надіслані нотаріусом на адресу суду (№02-31), приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28 лютого 2008 року помер ОСОБА_5, який є чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП №186527, копією свідоцтва про шлюб серії 1-ТП №409712 від 09.08.1980 року, копіями свідоцтв про народження серії ІІ-ТП №332441, серії ІІ-ТП №497093.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, а саме на квартиру №77, що знаходиться по вулиці Небесної Сотні,108/56а в м. Житомирі.

Судом встановлено, що 12.11.2015 року нотаріусом відмовлено позивачу та третім особам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру через відсутність правовстановлюючих документів.

Відповідно довідки ЖБК «Полісся» №34 від 17.11.2015 року власник квартири ОСОБА_4 повністю виплатив вартість квартири, а саме 50 033,93 грн. у 1993 році. Перший внесок за квартиру здійснено у 1988 році.

Згідно ст.15 Закону України «Про власність», яка діяла на час придбання спірної квартири, член ЖБК, який повністю сплатив свій пайовий внесок за квартиру, набуває на неї право власності. В ст.16 цього Закону зазначено, що майно нажите подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісної власністю та відносини щодо здійснення ними свого права регулюються цим Законом і Кодексом про шлюб та сімю України (далі КпШС України).

Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

За змістом ч.1 ст.22 КпШС України, яка діяла на час придбання спірної квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Стаття 28 цього Кодексу визначала, що у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Стаття 60 СК України містить такі ж положення.

Стаття 28 КпШС України встановлювала, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Стаття 70 СК України також вказує на те, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З врахуванням викладеного судом встановлено, що спірна квартира набута ОСОБА_4 за час перебування у шлюбі з позивачем та є їхньою спільною сумісною власністю, частки квартири позивача та ОСОБА_4 є рівними.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на ? частину спірної квартири є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вимоги позивача щодо визнання права власності на ? квартири в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_4 та встановлення факту прийняття позивачем спадщини, після смерті ОСОБА_4, на підставі заяви позивача, слід залишити без розгляду.

На підставі ст.ст. 22, 28 КпШС України, ст.ст. 15, 16 Закону України «Про власність», що діяли на час виникнення спірних правовідносин, ст.ст. 60, 70 СК України, ст. 384 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 169, 174, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1/56А у м. Житомирі.

Вимоги позивача щодо визнання права власності на ? квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та встановлення факту прийняття позивачем спадщини, після смерті ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Зосименко