Провадження № 2/712/3635/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого /судді ОСОБА_1

при секретарі Шмагайло Н.В.

за участю адвоката - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за оплату комунальних платежів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 23. 11. 2015р. звернувся з позовом до ОСОБА_5 про стягнення коштів за оплату комунальних платежів, посилаючись на те, що 08 травня 2007 року між ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування, зареєстрований державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 Відповідно до договору дарувальники подарували відповідачу належну їм квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Вищевказана квартира належала дарувальникам на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету від 17.01.1996 року та договору дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 за № 4003 від 10.09.1997 року, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 121.

Вказував, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2014 року вищезазначений договір дарування визнаний частково недійсним, а саме в частині дарування 1/2 частини квартири.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2014 року виправлено описки в резолютивній частині рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2013 року, а саме визнано договір дарування недійним в частині дарування 2/3 частини квартири, що належить ОСОБА_3

Отже, на теперішній час ОСОБА_3 належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_2, а відповідачу 1/3 частина відповідної квартири.

Зазначив, що всі комунальні платежі ОСОБА_3 сплачує самостійно.

Сума коштів сплачених позивачем за комунальні послуги становить: за опалення - 3 668,59 грн.(за період з січня 2011 року по жовтень 2015 року); за підігрів води 1853,23 грн. ( з січня 2011р. по жовтень 2015р.); КП «Придніпровська СУБ 2 452,28 грн.( з серпня 2011р. по жовтень 2015р.); КП «Черкаська служба чистоти» - 365,40 грн. (з березня 2011р. по жовтень 2015р.). Всього 8 339,50 грн.

Отже, оскільки ОСОБА_5 є власником 1/3 частини вказаної квартири, тому вона зобовязана сплатити 1/3 вищевказаної суми, а саме: 2 779,83 грн.

В ході розгляду справи представником ОСОБА_4 ОСОБА_9 неодноразово уточнювались позовні вимоги, однак в заяві про зменшення позовних вимог від 14.03.2016 року остаточно просила суд стягнути з відповідача на користь позивача 1 388,21 грн. за оплату комунальних платежів (опалення та квартирна плата) за квартиру АДРЕСА_3.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_9 підтримали уточнені позовні вимоги та просили задовольнити позов.

Відповідач та її адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що коли вона проживала у спірній квартирі то сплачувала за комунальні платежі, наразі у неї немає доступу до квартири і вона не може користуватися належною їй частиною квартири, а тому і сплачувати за комунальні послуги вона не повинна.

Заслухавши пояснення сторін, судом встановлені наступні факти та обставини справи, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 08 травня 2007 року між ОСОБА_3, ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_5 з другої сторони було укладено договір дарування, зареєстрований державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 Відповідно до якого дарувальники подарували обдарованій належну їм квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Вищевказана квартира належить дарувальникам на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету від 17.01.1996 року та договору дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 за № 4003 від 10.09.1997 року. зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 121.

17 лютого 2014 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси договір дарування квартири № 131, що знаходиться в місті Черкаси по вул. Калініна, 41, укладений 08.05.2007 між ОСОБА_10, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений Другою Черкаською державною нотаріальною конторою, зареєстрований у реєстрі за № 3-377 визнано недійсним в частині дарування 1/2 частини вищевказаної квартири, яка належить ОСОБА_3. Договір дарування в частині дарування ? частини квартири № 131, що знаходиться в м. Черкаси по вул. Калініна в будинку № 41, яка належить ОСОБА_6 залишено без змін.

21 лютого 2014 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси виправлено описки в резолютивній частині рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2013 року, а саме визнано договір дарування недійним в частині дарування 2/3 частини квартири, що належить ОСОБА_3. Договір дарування в частині дарування 1/3 частини квартири, яка належить ОСОБА_6 залишено без змін.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, права та обов'язки можуть виникати з актів цивільного законодавства. У випадках встановлених такими актами, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Правовідносини між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг та оплати за них регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з утримання будинків та прибудинкових територій відносяться до категорії комунальних послуг.

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Статтями 67-68 Житлового Кодексу України, абз. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, відповідач як і позивач є споживачем послуг, у зв'язку з чим несе обов'язок по оплаті за надані послуги.

Згідно п.п. 7, 17 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», власник та наймач (орендар) зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Статтею 360 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до наданих позивачем квитанцій про оплату комунальних послуг, та розрахунку за період з жовтня 2012 року по жовтень 2015 року позивачем проведено оплату за опалення в квартирі АДРЕСА_4 на суму 2 301,11 грн. та оплату за квартирну плату в сумі 1863,51 грн. Всього сплачено 4 164,62 грн.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

В судовому засіданні відповідачем не надано доказів на спростування розміру понесених позивачем витрат на оплату комунальних послуг за період з жовтня 2012 по жовтень 2015 року.

Суд критично сприймає доводи ОСОБА_5, стосовно того, що вона не повинна сплачувати за комунальні платежі, оскільки в спірній квартирі не проживає, так як останньою не надано доказів звернення до позивача або у відповідні органи щодо усунення перешкод в користуванні власністю або встановлення порядку користування квартирою.

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи в сукупності подані докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача третину суми оплаченої позивачем за житлово-комунальні послуги в сумі 4 164,62/ 3 = 1388,21 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 319, 360 Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд

В И Р І Ш И В:

Позов представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за оплату комунальних платежів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 кошти за оплату комунальних платежів за квартиру АДРЕСА_4 в сумі 1388,21 грн. ( одна тисяча триста вісімдесят вісім гривень 21 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: Т.Є. Троян