ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

24 березня 2016 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернищова Є.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ст. 234-235 ЦПК України, в окремому провадженні, як в одному з самостійних видів цивільного судочинства, суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини, від яких у конкретної особи може виникнути, змінитися або припинитися певне суб'єктивне право.

Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Отже , стаття 256 ЦПК України передбачає право суду встановлювати факти, що мають юридичне значення. Разом із тим це можливо за наявності певних умов, а саме: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі цієї Постанови в п.4 Листа Верховного Суду України від 01.01.2012«Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить встановити такі факти: точну адресу місцеперебування ОСОБА_1 та його абонентського номеру в 00 годин 10 хвилин 22.09.2014 року; встановити точну адресу розміщення мобільного терміналу стільникового зв'язку в 00 годин 10 хвилин 22.09.2014 року.

Зазначені факти необхідно встановити для обґрунтування підстав звернення до Верховного суду України з приводу оскарження вироку Обухівського районного суду Київської області від 26.03.2015 року у кримінальному провадженні № 000750, за яким ОСОБА_1 засуджений, та у зв'язку із закінченням досудового і судового слідства неможливо отримати такі докази у провадженні.

Аналіз доводів та вимог викладених в заяві свідчить, що заявником фактично ставиться вимога про зібрання доказів в кримінальному провадженні (порядок зібрання яких передбачений КПК України), а не встановити факти, що мають юридичне значення, тобто породжують юридичні наслідки, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника.

У відповідності до абз. 2 п.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне /справи, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства/, по друге, суб'єктний склад такого спору/ однією із сторін у спорі, є як правило, фізична особа/.

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що у відкритті провадження по даній справі необхідно відмовити, оскільки дана заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства та роз'яснити позивачу право на звернення до суду в порядку кримінального судочинства.

При цьому, судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, у якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.209,210,256 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Є.Ю.Чернишова