Справа № 192/1245/16-ц
Провадження № 2/192/173/16
У Х В А Л А

"31" березня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Щербини Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Первішко Н. О.,

розглянувши в судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Агроальянс» про розяснення ухвали про забезпечення позову по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Агроальянс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - приватне підприємство «Землі Бахмута» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 3 758 724 гривні 02 копійки у звязку з укладанням договорів поруки від 04 листопада 2013 року, за якими поручителі зобовязалися відповідати в повному обсязі по зобовязанням ПП «Землі Бахмута» у звязку з укладеним договором фінансового лізингу №166АА-13 від 04.11.2013р., який був укладений з позивачем.

Разом з позовною заявою позивач надав суду заяву про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, а саме: квартиру кооперативну, за адресою АДРЕСА_1; квартиру за адресою АДРЕСА_2; будинок, за адресою Донецька область, Артемівський р-н, с.Покровське, вулиця Свердлова, будинок 45; квартиру за адресою АДРЕСА_3; квартиру за адресою Донецька область, м.Артемівськ, вул.60 років утворення СРСРАДРЕСА_4 в межах заявленої суми позовних вимог в розмірі заборгованості за договором фінансового лізингу №166АА-13 від 04 листопада 2013 року у розмірі 3 758 724 гривні 02 копійки та понесених судових витрат за подачу позову у розмірі 56 380 гривень 87 копійок.

Ухвалою від 04 березня 2016 року заява позивача про забезпечення позову була задоволена в повному обсязі.

29 березня 2016 року представник позивача звернувся до суду з заявою в порядку ст. 221 ЦПК України про розяснення ухвали про забезпечення позову в частині того чи є майно, на яке накладено арешт, всім майном відповідачки.

При цьому до заяви про розяснення надано лист Бабушкінського ВДВС м. Дніпропетровська від 28 березня 2016 року, згідно якого державним виконавцем 23 березня 2016 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, а того ж дня була винесена постанова про арешт вказаного майна та оголошення заборони на його відчуження, яка направлена сторонам виконавчого провадження.

Водночас в листі зазначено, що виконати ухвалу суду та внести відповідні реєстраційні записи про обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно неможливо з технічних причин, у звязку з відсутністю в ДРРП відповідних назв вулиць, а підстави для накладання арешту на все майно боржника відсутні, оскільки ухвалою суду від 04 березня 2016 року накладено арешт на конкретне майно боржника.

На підставі наведеного, у звязку з тим, що позивачу не зрозуміло на все чи не на все майно боржника ОСОБА_2 судом накладено арешт в якості забезпечення позову, його представник просить суд розяснити ухвалу про забезпечення позову в частині того, чи є майно на яке накладено арешт, всім майном ОСОБА_2

Представник позивача, відповідачі, представник третьої особи в судове засідання 31 березня 2016 року не зявилися, причини неявки суду не повідомили, у звязку з чим, відповідно до положень ч. 3 ст. 221 ЦПК України суд ухвалив здійснювати розгляд заяви без участі представників сторін, явка яких відповідно до вимог ст. 221 ЦПК України не є обовязковою.

Суд, дослідивши подану заяву про розяснення судового рішення, матеріали цивільної справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.221 ЦПК України, у випадку, якщо рішення суду є незрозумілим, суд, за заявою осіб, що брали участь в розгляді справи, або за поданням державного виконавця, може розяснити його, не змінюючи при цьому його змісту, а подання заяви про розяснення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання.

Частиною 1 ст. 208 ЦПК України передбачено, що судові рішення викладаються у таких формах: ухвали, рішення, постанови.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову є видом судового рішення, яке може бути розяснено згідно вимог ст. 221 ЦПК України.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» - роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Виходячи з даної норми, роз'яснення рішення - це засіб усунення його недоліків, тобто уточнення і більш ясний виклад дійсного змісту рішення з метою уникнення помилок при його виконанні.

В ухвалі від 04 березня 2016 року про забезпечення позову судом було зазначено, що до заяви про забезпечення позову позивачем були надані докази належності ОСОБА_2 обєктів нерухомого майна, на які він просить накласти арешт, а саме Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєктів від 18 лютого 2016 року.

Таким чином, судом в межах поданої заяви про забезпечення позову було вирішено питання про накладення арешту на те майно відповідачки ОСОБА_2, яке малося у її власності станом на 18 лютого 2016 року.

В своїй заяві представник позивача просить розяснити ухвалу суду в частині того, чи є майно на яке накладено арешт всім майном відповідачки. До заяви надано лист Бабушкінського ВДВС м. Дніпропетровська від 28 березня 2016 року, згідно якого виконати ухвалу суду та внести відповідні реєстраційні записи про обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно неможливо з технічних причин, у звязку з відсутністю в ДРРП відповідних назв вулиць, а підстави для накладання арешту на все майно боржника відсутні, оскільки ухвалою суду від 04 березня 2016 року накладено арешт на конкретне майно боржника.

Частиною 1 ст. 221 ЦПК України передбачено, що якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Проаналізувавши надані позивачем документи до заяви про розяснення ухвали, а також документи надані до заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про те, що станом на 18 лютого 2016 року згідно інформації, яка міститься в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєктів, відповідач ОСОБА_2 крім майна, яке перелічене в зазначеній довідці, не мала на праві власності іншого нерухомого майна, а суд позбавлений можливості самостійно збирати докази по справі, в тому числі здійснювати перевірку належності чи відсутності майна, яке належить сторонам на праві власності.

З огляду на надані докази та матеріали справи, ухвалою від 04 березня 2016 року, яка фактично не виконана Бабушкінським ВДВС м. Дніпропетровська та строк предявлення її до виконання на час розяснення рішення не закінчився, було накладено арешт на те нерухоме майно боржника ОСОБА_2, яке належало їй на праві власності станом на 18 лютого 2016 року, а перелік такого майна був відображений у наданих позивачем доказах.

Керуючись ст.221 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Агроальянс» про розяснення ухвали від 04 березня 2016 року задовольнити.

Розяснити, що ухвалою суду від 04 березня 2016 року було накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_2, яке належало їй на праві власності станом на 18 лютого 2016 року відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, а саме на: квартири № 2, №3 в буд. № 2 по вул. Ювілейна в м. Артемівську Донецької області; будинок № 45 по вул. Свердлова в с.Покровське Артемівського р-ну Донецької області; квартиру АДРЕСА_5; квартиру АДРЕСА_6 СРСР в м. Артемівську Донецької області, шляхом накладення заборони на їх відчуження, в межах заявленої суми позовних вимог в розмірі заборгованості за договором фінансового лізингу №166АА-13 від 04 листопада 2013 року у розмірі 3 758 724 гривень 02 копійки та понесених судових витрат за подачу позову у розмірі 56 380 гривень 87 копійок.

Ухвала може бути оскаржена окремо від рішення суду до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина