АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5759 /2016 р. Головуючий у 1 інстанції - Колесник О.М.
Доповідач - Мараєва Н.Є
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 р.

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 р. частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, а саме : стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 800 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.09.2015 р.; в решті позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і постановити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн., посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2012 р., мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Також судом встановлено, що сторони не проживають разом в одному помешканні вже тривалий час, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, інформації про офіційне працевлаштування відповідача у позивачки немає. Тому, вона просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісяця за останніх три роки і до повноліття дитини, оскільки, він ухилявся від утримання дитини, а вона постійно просила його допомогти коштами на лікування та для придбання засобів існування.

Заперечуючи проти позову відповідач пояснив, що він з позивачкою дійсно не проживають разом близько трьох років, однак він постійно турбується за свого сина, регулярно приносив до квартири позивачки продукти харчування та одяг малюку, але позивачка або їх не брала, або на його очах викидала, тому, він не згоден на стягнення аліментів за три роки, оскільки, не ухилявся від утримання дитини, а навпаки позивачка перешкоджала йому бачитись з дитиною та передавати подарунки; щодо розміру суми аліментів, то він поклався на розсуд суду.

Згідно ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ч.2 цієї ж статті - розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ч.3 ст.11 ЗУ „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розмір аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.09.2015 р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с.23).

Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що на час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 офіційно не працював, а докази, які б спростовували вказані показання в матеріалах справи відсутні, за таких обставин суд обгрунтовано дійшов висновку, що аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно п.п.3, пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач, зокрема, посилався на те, що визначений судом розмір аліментів на утримання дитини є значно завищеним і він невзмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у такому розмірі. Також зазначав, що у нього немає постійного стабільного доходу, що підтверджується довідкою ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві, проте, він розуміє, що повинен надавати матеріальну допомогу на утримання сина, і погоджується сплачувати аліменти на його утримання у сумі 1 000 грн. щомісяця.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача ці доводи апеляційної скарги підтримав та просив стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у сумі 1 000 грн. щомісяця. Крім того, надав суду довідку, про те, що на даний час (з 1 лютого 2016 р. і по теперішній час) відповідач уже працює і його заробітна плата становить 1400 грн. на місяць.

Сторона позивачки, наполягаючи на заявлених позовних вимогах, жодних належних і допустимих доказів, як передбачено ст.ст.57-59 ЦПК України, суду не надала.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та обставини справи, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, що стягнута судом з відповідача сума аліментів на утримання неповнолітнього сина є необґрунтованою, а тому несприйнятною; що згідно вимог ст.184 СК України суд вірно дійшов висновку, що аліменти належить стягнути у твердій грошовій сумі, а відповідач згоден надавати матеріальну допомогу в розмірі 1 тис. грн. на місяць, то судова колегія вважає, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дитини.

За таких обставин рішення суду в цій частині не можна визнати законним і обгрунтованим, тому, воно підлягає зміні, а стягнута сума аліментів - зменшенню з 1800 грн. до 1000 грн.

Що стосується решти частини рішення, то судова колегія вважає, що його слід залишити без змін, оскільки, воно відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24.02.2016 р. - змінити. Зменшити стягнуту судом суму аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 щомісяця з 1800 грн. до 1000 (одна тис.) грн.; в решті рішення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :