Апеляційний суд Житомирської області
Справа №287/351/15-ц Головуючий у 1-й інст. Стратович О. В.
Категорія 48 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Борисюка Р.М., Широкової Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки і піклування Юрівської сільської ради Олевського району Житомирської області, про усунення перешкод та визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2016 року,

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 18.01.2016 року (а.с. 94), просила зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити їй способи участі у спілкуванні та вихованні дитини.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні онуки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено ОСОБА_1 час побачення з онукою, а саме: - в останні вихідні місяця в суботу з 15:00 до 21:00 години та у неділю з 10:00 до 13:00 години та з 15:00 до 21:00 години без присутності батька - ОСОБА_2 за адресою місця проживання дитини або у іншому місці, узгодженому з батьком дитини, у тому числі на території м.Олевськ Житомирської області та с. Юрово Олевського району Житомирської області; -у святкові дні: Різдва Христового, Пасхи та у день народження дитини протягом трьох годин за адресою місця проживання дитини або у іншому місці, узгодженому з батьком дитини, у тому числі на території м. Олевськ Житомирської області та с. Юрово Олевського району Житомирської області; - у весняно-літній період щорічно 20 (двадцять) днів за місцем перебування (проживання) баби - ОСОБА_1; - у зимовий час щорічно 4 (чотири) дні за місцем перебування (проживання) ОСОБА_1 Зобов'язання відповідача обмежено досягненням дитини 14 - річного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

На його думку, суд дійшов помилкового висновку про можливість перебування малолітньої дитини без батька 2 дні на місяць та додатково 24 дні на рік за місцем проживання позивача в іншій області, без врахування віку дитини, її режиму дня та висновку органу опіки і піклування щодо спілкування з дитиною в присутності батька. Також зазначив, що позивач не надав жодних доказів здійснення ним перешкод у спілкуванні з дитиною. Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги похилий вік позивачки, її стан здоров'я та негативні наслідки, до яких може призвести погіршення її здоров'я під час догляду за малолітньою дитиною.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 перешкоджає у здійсненні бабою - ОСОБА_1 своїх законних прав щодо виховання онуки. Крім того, відповідач та представник органу опіки та піклування не надали суду переконливих доказів, які б унеможливлювали здійснення позивачем свого права на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме особисто, без присутності відповідача у часи та місцях зазначених у позовній заяві.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду, враховуючи наступне.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є бабою по материнській лінії, а відповідач ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати малолітньої - ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 14.02.2011 року та померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. З часу смерті матері дитина проживає та виховується в сім'ї батька у с. Юрово Олевського району Житомирської області (а.с.8-11). У буденні дні відповідач працює, дитина відвідує дитячий садок.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонер, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1. Остання фактично проживає у АДРЕСА_2. Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов має всі можливості для забезпечення нормального проживання онуки (а.с. 25-30).

Питання порядку спілкування ОСОБА_1 з онукою та участі у її вихованні вирішувалося у досудовому порядку у 2013 року (а.с. 12,13).

Згідно висновку органу опіки і піклування Юріївської сільської ради Олевського району Житомирської області, затвердженого рішенням виконкому вказаного органу місцевого самоврядування № 2 від 29.01.2016 року, орган опіки і піклування підтримав встановлення ОСОБА_1 побачень з онукою ОСОБА_3 у присутності батька або без нього (за згодою), а саме: в останні вихідні місяця в суботу з 15:00 до 21:00 години та у неділю з 10:00 до 13:00 години та з 15:00 до 21:00 години у присутності батька - ОСОБА_2 за адресою місця проживання дитини або у іншому місці, узгодженому з батьком дитини; у святкові дні: Різдва Христового, Пасхи та у день народження дитини протягом трьох годин за адресою місця проживання дитини або у іншому місці, узгодженому з батьком дитини; у весняно-літній період щорічно 20 (двадцять) днів за місцем перебування (проживання) баби - ОСОБА_1 або у закладах санаторно-курортного лікування та відпочинку у присутності батька; у зимовий час щорічно 4 (чотири) дні за місцем перебування (проживання) ОСОБА_1 у присутності батька (а.с. 103).

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За змістом ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, законодавство України закріпило право ОСОБА_1, як баби, на спілкування зі своєю онукою та право брати участь у її вихованні.

Законодавством також встановлений обов'язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина не чинити перешкоди у здійсненні бабою чи дідом прав щодо виховання внуків та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та, з урахуванням положень ст. ст. 257, 263 та 159 СК України, досліджених у судовому засіданні доказів, дійшов обґрунтованого висновку про наявність перешкод позивачу з боку відповідача у вихованні онуки та необхідності захисту відповідних прав баби шляхом встановлення систематичних побачень з онукою.

Заперечення ОСОБА_2 та доводи його апеляційної скарги про те, що позивачу ним не чиняться перешкоди у реалізації права на виховання онуки визнаються колегією суддів безпідставними, оскільки відповідачем позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі не визнаються, домовленості між сторонами з питання участі баби у вихованні онуки не досягнуто. Доказів можливості безперешкодної реалізації позивачем її права, передбаченого ст. 257 СК України, відповідачем не надано.

Про перешкоди відповідачем позивачу у здійсненні свого права на виховання та спілкування з онукою свідчать рішення комісії з питань захисту прав дитини Олевської районної державної адміністрації від 15.03.2013 року та 30.05.2013 року, пояснення позивача, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, яким суд дав належну оцінку. Також, сам відповідач не заперечував факту неприязних відносин між ним та позивачем у справі. Наявність конфлікту між сторонами підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_7

Разом з цим, неможливо погодитись з рішенням суду щодо визначення способів участі баби у вихованні онуки без присутності батька шляхом встановлення побачень у вихідні та святкові дні, визначення можливості спільного відпочинку у весняно-літній (20 днів) та зимовий (4 дні) період.

У даному випадку суд не врахував висновок органу опіки і піклування (а.с. 103) щодо присутності батька під час участі позивача у вихованні дитини у разі відсутності згоди на участь баби у вихованні онуки без його присутності .

Тому, враховуючи висновок органу опіки і піклування, постійне проживання дитини у сім'ї батька, відсутність його згоди на участь баби у вихованні онуки без його присутності, зважаючи на малолітній вік дитини, режим її дня, похилий вік позивача, віддаленість її місця проживання від місця проживання онуки, виключно в інтересах дитини, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині визначення способів участі у вихованні дитини та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, яким визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні онуки в присутності її батька ОСОБА_2 шляхом встановлення побачень в останню суботу місяця з 15 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та у останню неділю місяця з 10 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин та з 15 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин за адресою проживання дитини або у іншому узгодженому з батьком місці.

На думку колегії суддів при даному способі участі баби у вихованні онуки буде враховано малолітній вік дитини та дотриманий розумний баланс на участь у її вихованні між позивачем та іншими членами сім'ї, яким надано таке право.

Колегія суддів відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України не може погодитися з висновком органу опіки та піклування у частині можливості визначення способів участі баби у вихованні онуки шляхом встановлення побачень у святкові дні, визначення можливості спільного відпочинку у весняно-літній (20 днів) та зимовий (4 дні) період, оскільки висновок у цій частині є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини. Зокрема, такі способи можуть порушити нормальний режим життєдіяльності дитини, потреби в забезпеченні певного режиму, сформованого порядку дня, тощо.

При цьому, встановлення вищевказаного способу участі баби у вихованні та спілкуванні з онукою не перешкоджає їй у подальшому з досягненням дитиною шкільного віку ставити питання про збільшення часу спілкування, у тому числі шляхом проведення спільного відпочинку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2016 року в частині визначення способів участі у вихованні дитини скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні онуки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в присутності батька ОСОБА_2 шляхом встановлення побачень в останню суботу місяця з 15 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та у останню неділю місяця з 10 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин та з 15 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин за адресою проживання дитини або у іншому узгодженому з батьком місці.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді: