Справа № 706/1111/15-ц
УХВАЛА

06 квітня 2016 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Рибчинецької Я.А.,

старшого державного виконавця відділу ДВС Христинівського РУЮ у Черкаській області ОСОБА_1, стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову та дії державного виконавця, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову та дії державного виконавця, зобовязання вчинити дії.

Просив скасувати постанову старшого державного виконавця відділу ДВС Христинівського РУЮ ОСОБА_1 від 13.07.2015 р. у виконавчому провадженні ВП № 45849811 про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ОСОБА_3 як таку, що ухвалена неповноважною особою; дії старшого державного виконавця відділу ДВС Христинівського РУЮ ОСОБА_1 при ухваленні ним 13.07.2015 р. вказаної вище постанови, якою зобовязано СТОВ «Розсішки» проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику ОСОБА_3 після відрахування податків в розмірі 50 % до погашення боргу, який станом на 01.07.2015 р. складає 3095,54 грн., після чого в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно та до досягнення дітьми повноліття, визнати такими, що не відповідають вимогам ст. 19 Конституції України та ст. ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» і містять всі ознаки перевищення ним його повноважень, визначених Конституцією та Законом України «Про виконавче провадження»;зобовязати державного виконавця відділу ДВС Христинівського РУЮ привести постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП № 45849811 у суворій відповідності до вимог рішення Христинівського районного суду від 28.11.2014 р. та виконавчого документа у справі Христинівського районного суду № 706/1468/14 ц;стягнути з державного бюджету на його користь усі судові витрати.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилався на те, що 01.08.2015 р. на адресу СТОВ «Розсішки» поштою надійшла постанова старшого державного виконавця ВДВС Христинівського РУЮ ОСОБА_1 від 13.07.2015 р. про звернення стягнення на його заробітну плату та інші доходи, якою зобовязано СТОВ «Розсішки» проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належать йому до виплати, після відрахування податків в розмірі 50 % до погашення боргу, який станом на 01.07.2015 р. складає 3095,54 грн., після чого в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно та до досягнення дітьми повноліття.

Незважаючи на те, що згідно з п. 9 вказаної постанови, державний виконавець Кушнір М.І. зобовязаний був свою постанову від 13.07.2015 р. направити сторонам виконавчого провадження, станом на 10.08.2015 р. вказана постанова державного виконавця на його адресу не надходила.

Крім того, 16.12.2014 р. постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45849811 виносив головний державний виконавець ВДВС Христинівського РУЮ ОСОБА_4 і саме вказаним державним виконавцем в подальшому здійснювалося виконавче провадження. На підставі чого до цього виконавчого провадження має відношення старший державний виконавець ВДВС Христинівського РУЮ ОСОБА_1 йому не відомо. Тому він вважає, що ухвалена останнім 13.07.2015 р. постанова є незаконною, оскільки вона ухвалена неповноважною особою.

Вказана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства України, не посвідчена печаткою органу, який її ухвалив, у резолютивній частині постанова містить вимоги, які суперечать рішенню Христинівського районного суду від 28.11.2014 р., що підтверджується вступною частиною самої постанови, та суперечить ст. 183 СК України, змісту позовної заяви ОСОБА_2 Коли з нього державний виконавець Кушнір М.І. примушує СТОВ «Розсішки» стягувати завищений розмір аліментів, то вказана постанова державного виконавця Кушніра М.І. не підлягає виконанню.

В порушення вимог ст. 19 Конституції України та Закону України «Про виконавче провадження» старший державний виконавець Кушнір М.І. своєю постановою постановив проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належать до виплати йому як боржнику, після відрахування податків в розмірі 50% отримуваного ним доходу до погашення боргу, який станом на 01.12.2014 р. становить 1328,71 грн., після чого в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно та до досягнення дітьми повноліття, що рішенням Христинівського районного суду від 28.11.2014 р. та виконавчим документом у справі № 706/1468/14-ц не передбачено.

Ухвалюючи вказану постанову, старший державний виконавець Кушнір М.І. порушив вимоги ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», перебравши на себе не властиві йому повноваження - повноваження суду - встановлювати лише судом розмір стягуваних аліментів, що передбачено ст. 183 СК України.

Від начальника відділу ДВС Христинівського РУЮ до суду надійшли письмові заперечення на скаргу, в яких він просив у задоволенні скарги відмовити повністю. У запереченнях вказував, що твердження ОСОБА_3 про те, що постанова, яка оскаржується, винесена неповноважною особою, є безпідставним, оскільки згідно з наказом Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 08.06.2015 р. № 613/02 в період з 06.07. по 04.08.2015 р. включно головний державний виконавець Плюта А.М. перебував у черговій щорічній основній відпустці, а згідно з посадовою інструкцією головного державного виконавця ВДВС Христинівського районного управління юстиції, затвердженої 14.08.2013 р. начальником Христинівського районного управління юстиції, в разі відсутності головного державного виконавця відділу його обовязки виконує старший державний виконавець. Твердження ОСОБА_3 про те, що дії державного виконавця по зверненню стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника не відповідають вимогам ст. 19 Конституції України та ст. ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» і містять всі ознаки перевищення повноважень є надуманими, оскільки вказані норми законодавства встановлюють правовий порядок в Україні та визначають права і обовязки сторін виконавчого провадження, а також державного виконавця, і не встановлюють порядок нарахування заборгованості зі сплати аліментів, встановлення розміру відрахувань із доходів боржника та спосіб стягнення аліментів. Постанова, яка оскаржується, винесена на підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.2 ст. 182 СК України. Також ОСОБА_3 просить зобовязати провести постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника у відповідність до вимог рішення Христинівського районного суду від 28.11.2014 р. та виконавчого листа № 706/1468/14-ц від 11.12.2014 р. Проте вказана постанова скасована постановою в.о. начальника відділу ДВС Христинівського РУЮ від 11.09.2015 р. відповідно до ухвали апеляційного суду Черкаської області № 22ц/793/2093/15 від 25.08.2015 р. і привести її у відповідність до вказаних вимог в даний час немає змоги.

Боржник ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, однак його інтереси за довіреністю представляв ОСОБА_5, який у судовому засіданні вимоги скарги підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені в скарзі, додатково пояснив, що обставини скарги не підлягають доведенню, вони вже встановлені ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 25.08.2015 р. При вирішенні справи представник боржника ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява з проханням розглянути скаргу без його участі.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності боржника ОСОБА_3 та представника боржника ОСОБА_5

Старший державний виконавець відділу ДВС Христинівського РУЮ ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги скарги не визнав повністю та пояснив, що на період відсутності головного державного виконавця відділу ДВС Христинівського РУЮ він виконував його обовязки відповідно до посадової інструкції. Постанова, яка оскаржується, винесена відповідно до вимог закону, зокрема ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.2 ст. 182 СК України. Крім того, на час розгляду скарги постанова, яка оскаржується, скасована.

Стягувач ОСОБА_2 у судовому засіданні висловила думку, що скарга не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення вказаних вище осіб, дослідивши матеріали за скаргою, матеріали виконавчого провадження, матеріали цивільної справи № 706/1468/14-ц, суд вважає, що у задоволенні скарга необхідно відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 13.07.2015 р. у виконавчому провадженні № 45849811 старшим державним виконавцем відділу ДВС Христинівського РУЮ ОСОБА_1 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа № 706/1468/14-ц, виданого 11.12.2014 р. Христинівським районним судом, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: доньки Тетяни, 19.06.2001 р. н., та доньки Ольги, 22.06.2006 р. н., в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.10.2014 р. та до досягнення дітьми повноліття.

Цією постановою постановлено звернути стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_3, який працює керівником СТОВ «Розсішки», проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належать до виплати боржнику ОСОБА_3 після відрахування податків в розмірі 50% до погашення боргу, який станом на 01.07.2015 р. складає 3095,54 грн., після чого в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно та до досягнення дітьми повноліття.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження».

Як на підставу для скасування постанови, що оскаржується, боржник ОСОБА_3 посилався на те, що вказана постанова на його адресу не надходила.

Однак, відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), пенсію, стипендію чи інші доходи боржника документи виконавчого провадження можуть бути вручені представникам адміністрації підприємства, установи та організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, у якої працює боржник, особисто державним виконавцем або уповноваженою ним особою під розписку.

А згідно з ч.3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Тобто, у Законі відсутнє зобовязання державного виконавця про доведення до відома сторін, яким є і боржник, копій постанов державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Не відповідає дійсності твердження скарги боржника ОСОБА_3 про те, що відповідно до ч.5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Вказана норма закону стосується лише надсилання стягувачу та боржникові копій постанови про відкриття виконавчого провадження.

Наступною підставою для скасування постанови, що оскаржується, боржник ОСОБА_3 вказував на те, що постанова винесена неповноважною особою.

Однак, згідно з наказом Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 08.06.2015 р. № 613/02 в період з 06.07. по 04.08.2015 р. включно головний державний виконавець Плюта А.М. перебував у щорічній основній відпустці, а відповідно до посадової інструкції головного державного виконавця ВДВС Христинівського районного управління юстиції, затвердженої 14.08.2013 р. начальником Христинівського районного управління юстиції, в разі відсутності головного державного виконавця відділу його обовязки виконує старший державний виконавець відділу.

Тобто, старший державний виконавець відділу мав повноваження на винесення постанови, що оскаржується.

Ще однією підставою для скасування постанови, що оскаржується, боржник ОСОБА_3 вказував на те, що, виносячи постанову, державний виконавець перебрав на себе повноваження суду щодо встановлення розміру стягуваних аліментів, що передбачено ст. 183 СК України, та безпідставно вказав у постанові, що аліменти будуть стягуватись у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, тоді як у рішенні Христинівського районного суду від 28.11.2014 р. та у виконавчому листі № 706/1468/14-ц слова «на кожну дитину» відсутні.

Однак, у ч.1 ст. 183 СК України вказано, що судом визначається частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, а не розмір аліментів, як про це зазначає боржник ОСОБА_3 у своїй скарзі.

Крім того, відповідно до ч. ч. 3, 7 ст. 7 4 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України. У разі стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови державного виконавця. При цьому розмір аліментів у разі їх стягнення у частці від заробітку (доходу) не може бути менше встановленого СК України. У разі якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа - підприємець, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

Частиною другої ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, яка регулює визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки у рішенні Христинівського районного суду від 28.11.2014 р. зазначено про стягнення аліментів з боржника ОСОБА_3 на його двох доньок, то державним виконавцем правомірно у постанові, яка оскаржується, вказано про мінімальний розмір аліментів на кожну дитину, що і передбачено у ч.2 ст. 182 СК України.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що постанова, яка оскаржується, прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Аналогічного правового висновку дійшли Черкаський окружний адміністративний суд у постанові від 16.09.2015 р. та Київський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 09.12.2015 р. у справі за адміністративним позовом СТОВ «Розсішки» до ВДВС Христинівського РУЮ, старшого державного виконавця ВДВС Христинівського РУЮ ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії. Копії даних постанови та ухвали долучені до справи.

Представником боржника ОСОБА_5 у судовому засіданні вказувалось на те, що обставини скарги не підлягають доведенню, вони вже встановлені ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 25.08.2015 р., копія якої долучена до справи і якою частково задоволена скарга ОСОБА_3 на незаконні дії головного державного виконавця ВДВС Христинівського РУЮ ОСОБА_4 при винесенні постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 16.12.2015 р.

Однак, предметом розгляду апеляційного суду Черкаської області при винесенні вказаної ухвали була постанова головного державного виконавця ВДВС Христинівського РУЮ ОСОБА_4 від 16.12.2015 р. про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_3 Предметом же даного судового розгляду є інша постанова іншого державного виконавця ВДВС Христинівського РУЮ. Тому ухвала апеляційного суду Черкаської області від 25.08.2015 р. не має преюдиційного значення при розгляді даної скарги.

Підставою для відмови у задоволенні скарги в частині скасування постанови, яка оскаржується, є також те, що остання вже скасована постановою перевірки виконавчого провадження № 675/1 від 11.09.2015 р., винесеної в.о. начальника ВДВС Христинівського РУЮ ОСОБА_6 Тобто, відсутній предмет розгляду за скаргою в цій частині.

Підставою для відмови у задоволенні скарги в частині зобовязання державного виконавця відділу ДВС Христинівського РУЮ привести постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП № 45849811 у суворій відповідності до вимог рішення Христинівського районного суду від 28.11.2014 р. та виконавчого документа у справі Христинівського районного суду № 706/1468/14 ц також є те, що державним виконавцем ВДВС Христинівського РУЮ ОСОБА_6 14.09.2015 р. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ОСОБА_3, у якій відтворюється у повному обсязі текст рішення Христинівського районного суду від 28.11.2014 р. та виконавчого документа у справі Христинівського районного суду № 706/1468/14 ц. Тобто, і в цій частині відсутній предмет розгляду за скаргою.

Враховуючи зазначені обставини, у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ч. ч. 1, 6 ст. 31, ч.3 ст. 68, ч. ч. 3, 7 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ч.2 ст. 182, ч.1 ст. 183 СК України, ст.ст. 383, 384 ч. 2, 386, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову та дії державного виконавця, зобовязання вчинити діївідмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення (отримання копії)ухвали апеляційної скарги.

Суддя:ОСОБА_7