н/п 4-с/490/67/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді - Мамаєвої О.В.,

із секретарем судового засідання Баришниковою І.М.,

за участю заявника ОСОБА_1, заінтересованої особи ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представників заінтересованих осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії посадових осіб Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

13.02.2016р. ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_6, та просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2016р. за № у ЄДРВП 50009901, зобов'язати державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа по справі № 490/5726/13-ц.

Обґрунтовуючи вимоги ОСОБА_1 зазначила, що у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що на неї покласти обов'язок за її рахунок демонтувати самовільно відгороджену частину коридору, їй не зрозуміло що означає "покласти обов'язок", та вважає, що державний виконавець всупереч вимогам ст. 32 ЗУ "Про виконавче провадження" безпідставно в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначив такий захід примусового виконання рішення.

У судовому засіданні заявник підтримала скаргу.

Представник будинкового комітету ОСОБА_5 підтримав скаргу.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3, представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради ОСОБА_4, проти задоволення скарги заперечують.

Від суб'єкта оскарження надійшли заперечення проти скарги, згідно яких у задоволенні скарги просять відмовити, постанова про відкриття провадження винесена на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Суд, вислухавши сторони, оглянувши письмові докази по справі, прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 06.07.2015р частково задоволено позов ОСОБА_2 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей до ОСОБА_1 та Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями, що перебувають у спільному користуванні сторін.

Для відновлення планування блоку гуртожитку №261-268 по вул.Потьомкінській 131-в в м.Миколаєві в первісний стан, згідно проекту будівництва і даним технічної інвентаризації МБТІ та дотриманням вимог ДБН в 2.2-15-2005 «Житлові будівлі. Загальні положення» у строк три місяці з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили покладено обов'язок демонтувати перегородки, що були зроблені мешканцями в коридорах загального користування та влаштувати їх на попередні місця, згідно плану технічної інвентаризації гуртожитку від 15.06.2006 до його перебудови, зокрема:

- на ОСОБА_1 покласти обов'язок за її рахунок демонтувати самовільно відгороджену частину коридору XIX - пл. 10,80 кв.м. біля кімнати 261, розміром (1,40х1,0)м, площею 1,40 кв.м. (фото № 14 фототаблиці № 1 додаток № 1), а також влаштовані перегородки та обладнаний коридор (вхід до кімнати НОМЕР_1) розміром (1,40х0,90)м, площею 1,26 кв.м., (фото № 9,13-14 фототаблиці № 1 додаток № 1), які знаходиться в її особистому користуванні.

Для відновлення попереднього технічного стану роздягальні «656» - пл. 2,0 кв.м, вмивальні «660» - пл. 2,0 кв.м., вмивальні «658» - пл. 7,60 кв.м. та душової «655» - пл. 1,30 кв.м. покласти на ОСОБА_1 та ОСОБА_7 обов'язок за їх рахунок демонтувати перегородки, що були ними зроблені в коридорах загального користування, та зроблений коридор для проходу на кухню шириною від 0,8м до 1,0м, довжиною 5,30м, який знаходиться в спільному користуванні (фото №1,2 фототаблиці № 1додаток № 1) і влаштувати їх на попередні місця, які більш точно вказані в плані технічної інвентаризації гуртожитку від 15.06.2006 до його перебудови /а.с. 207-210 т.1/.

На підставі заяви стягувача, Центральним районним судом м.Миколаєва 22 січня 2016 року було видано виконавчий лист № 490/5726/13-ц.

Після чого, 01 лютого 2016р. стягувач ОСОБА_2 звернулась до Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

02 лютого 2016 року старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС Миколаївського МУЮ ОСОБА_6 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження /а.с. 43-44 т.2/.

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та

інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження", державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове

виконання рішення.

У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб),

ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо,

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання (ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Яу слідує із матеріалів справи, державним виконавцем на підставі поданої заяви стягувача про пред'явлення до виконання виконавчого листа у справі №490/5726/13-ц від 22 січня 2016р. винесена постанова від 02 лютого 2016р. про відкриття виконавчого провадження.

При винесенні вказаної постанови державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбаченений Законом України "Про виконавче провадження".

Доводи ОСОБА_1 про те, що державний виконавець у порушення закону "поклав на неї обов'язок", є безпідставними.

Так, згідно ст. 32 ЗУ "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначені заходи примусового виконання, які передбачені судом, та вказані у виконавчому листі.

ОСОБА_1 в скарзі вказала, що їй не зрозуміло, що означає "покласти обов'язок", однак, згідно ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, вони мають право подати заяву про роз'яснення рішення,

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що з такою заявою вона не зверталась.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що скарга є безпідставною, тому задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду:у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як пояснила ОСОБА_1, вона дізналась про відкриття виконавчого провадження 03.02.2016р., на підтвердження надала конверт. Тому суд вважає, що звернувшись до суду із скаргою на дії ДВС 13.02.2016р., заявник не пропустила строку на подання скарги.

Керуючись статтями ст.ст.383-389, 208, 210, 218 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії посадових осіб Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції, відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В.Мамаєва