Ухвала

іменем україни

20 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гвоздика П.О., Висоцької В.С.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «БМ Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору кредиту та договору іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 08 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (далі - ПАТ «БМ Банк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 червня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк» (далі - ТОВ «БМ Банк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 99 000 доларів США з кінцевим строком повернення 26 червня 2018 року, зі сплатою 16 % річних за користування кредитними коштами. ОСОБА_3 зобов'язалася погашати кредит відповідно до графіка погашення кредиту. Починаючи з травня 2014 року, позивальник порушувала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів і станом на 16 січня 2015 року заборгованість перед ПАТ «БМ Банк» становить 4 700,87 доларів США (проценти за користування кредитними коштами), 40 846,62 доларів США (тіло кредиту) та 825,74 доларів США (пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів).

Враховуючи викладене, ПАТ «БМ Банк» просило стягнути з боржника вказану вище заборгованість.

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в кредитному договорі немає відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, незрозуміло викладені умови кредитного договору без зазначення процентної ставки. Окрім цього, договір є несправедливим, оскільки містить умови про зміну у витратах на кредит та передбачає широкі права банку щодо реалізації положень договору, а права позичальника обмежені. Оскільки договір є споживчим, то вказані положення кредитного договору призвели до істотного дисбалансу договірних прав і обов'язків.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просила визнати недійсним кредитний договір та договір іпотеки, укладені між нею та ТОВ «БМ Банк» 28 липня 2008 року, та застосування наслідків їх недійсності.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 травня 2015 року в задоволенні позову ПАТ «БМ Банк» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано недійсним кредитний договір від 27 червня 2008 року, укладений між ТОВ «БМ Банк» та ОСОБА_3 Визнано недійсним договір іпотеки від 27 червня 2008 року, укладений між ТОВ «БМ Банк» та ОСОБА_3 Зобов'язано приватного нотаріуса Троян А.С. виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження записи про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором від 27 червня 2008 року. У задоволенні решти зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 08 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «БМ Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «БМ Банк» 40 846,62 доларів США, що еквівалентно 841 026,27 грн., заборгованості за кредитом, 4 700,87 доларів США, що еквівалентно 96 790,27 грн., процентів за користування кредитом, 17 001,88 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 27 червня 2007 року між ТОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 99 000 доларів США з кінцевим строком повернення 26 червня 2018 року, зі сплатою 16 % річних за користування кредитними коштами. ОСОБА_3 зобов'язалася погашати кредит відповідно до графіка погашення кредиту.

Позичальник порушила умови кредитного договору, в зв'язку із чим станом на 16 січня 2015 року виникла заборгованість, зокрема, 40 846,62 доларів США - основна заборгованість за кредитом, 4 700,87 доларів США - проценти за користування кредитом, 825,74 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову ПАТ «БМ Банк» та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції вірно виходив із того, що позичальник порушила умови кредитного договору, а тому, враховуючи, встановлені у справі обставини та те, що ОСОБА_3 належним чином розрахунок заборгованості банку не спростувала, наявні підстави для стягнення заявленої банком заборгованості.

Таким чином, за наслідками розгляду справи в частині первісного позову, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, дав належну оцінку наявним у справі доказам, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення в цій частині, яке відповідає вимогам статей 213, 214 ЦПК України.

Крім того, апеляційний суд скасовуючи рішення місцевого суду в частині задоволених зустрічних позовних вимог та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_3 не доведено заявлених вимог, спірні кредитний та іпотечний договори відповідають вимогам закону, а зміна матеріального становища позичальника не може бути підставою для розірвання вказаних правочинів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції всебічно та повно дослідив обставини справи в частині вирішення зустрічних позовних вимог та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні вказаних вимог, вирішивши справу в цій частині згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження апеляційного суду, при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 08 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: П.О. Гвоздик

В.С.Висоцька

О.В.Умнова

І.М. Фаловська