АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Коренюк А.М.
№ 22-ц/796/5749/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар: Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс 7» про визнання права власності,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс 7» (далі - ТОВ «Парк Сервіс 7») про визнання права власності.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення №1, площею 10,9 кв.м., частини групи приміщень №500а, яке розташоване на п'ятому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_2 є інвестором нежитлового приміщення №1, площею 10,9 кв.м., частини групи приміщень №500а, яке розташоване на п'ятому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 Вказане приміщення було передано ОСОБА_2 за актом приймання-передачі у володіння ще в 2014 році. Відповідач ТОВ «Парк Сервіс 7» не надає ОСОБА_2 документи, що відповідно до вимог чинного законодавства засвідчують відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, що є необхідним для оформлення ним права власності на нежитлове приміщення. По анологічних справах за позовами інших інвесторів до ТОВ «Парк Сервіс 7» судом приймалися рішення про визнання за ними права власності на об'єкти інвестування.

В судове засідання ОСОБА_2, його представник, а також представник ТОВ «Парк Сервіс 7» не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 13 січня 2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Парк Сервіс 7» було укладено угоду № 01-13/012014 про проведення будівельно-облаштувальних робіт нежитлового приміщення. Відповідно до умов договору ТОВ «Парк Сервіс 7» взяло на себе зобов'язання своїми силами та засобами за рахунок залучених від позивача коштів побудувати та передати позивачу майнові права на нежитлове приміщення №1, площею 10,9 кв.м., частини групи приміщень №500а, яке розташоване на п'ятому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1, згідно угоди та додатку до неї, яка є його невід'ємною частиною. За умовами договору ОСОБА_2 повинен забезпечувати відповідне фінансування об'єкта будівництва та прийняти його у свою власність (а. с. 6-10).

На виконання умов угоди ОСОБА_2 здійснив 100% оплату будівництва нежитлового приміщення шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Парк Сервіс 7», про що останнім 13 січня 2014 року була видана відповідна довідка (а. с. 17).

31 березня 2014 року ОСОБА_2 та ТОВ «Парк Сервіс 7» було складено акт приймання-передачі нежитлового приміщення за угодою № 01-13/012014 від 13 січня 2014 року (а. с .18).

ОСОБА_2 неодноразово звертався до ТОВ «Парк Сервіс 7» із заявою про надання йому необхідних для оформлення свідоцтва про право власності документів, в тому числі, сертифіката відповідності закінченого будівництва будівельним нормам та стандартам. ТОВ «Парк Сервіс 7» повідомило позивача, що не може надати йому відповідні документи, оскільки не вирішено питання вводу в експлуатацію об'єктів будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 21-26).

Посилаючись на те, що будівництво нежитлового приміщення №1, площею 10,9 кв.м., частини групи приміщень №500а, яке розташоване на п'ятому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 закінчено, а ТОВ «Парк Сервіс 7» не надає йому документи для оформлення права власності на нежитлове приміщення, 07 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання на підставі ст. ст. 331, 392 ЦК України право власності на вказане нежитлове приміщення.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Як вбачається з матеріалів справи, нежитлове приміщення №1, площею 10,9 кв.м., частини групи приміщень №500а, яке розташоване на п'ятому поверсі будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, не було введено в експлуатацію у встановленому Законом порядку.

За правилами статті 392 ЦК України власник майна може пред'яви ти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення зазначеними нормами та ст. 331 ЦК України не передбачено.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на нежитлове приміщення №1, площею 10,9 кв.м., частини групи приміщень №500а, яке розташоване на п'ятому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, анологічні позови інвесторів ТОВ «Парк Сервіс 7» про визнання права власності на об'єкти інвестування за адресою: АДРЕСА_1 задовольнялися судовими рішеннями. Для вирішення позовних вимог ОСОБА_2 такі рішення не мають преюдиційного значення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді