Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2016 Справа №607/16253/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого судді Дзюбича В.Л.

- з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором грошової позики ,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення 34000 доларів США боргу за договором грошової позики від 30.03.2015 року .

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.03.2015 року він позичив відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 34000 доларів США, під заставу своєї частки у статутному фонді ТОВ «Домобудівник». 09.07.2015 року позивач звернувся до відповідача ОСОБА_2 із вимогою про повернення грошових коштів переданих за договором позики або передання йому у власність предмета застави - частки у статутному фонді ТОВ «Домобудівник», яка належить останній. Відповідач ОСОБА_2 отримавши від позивача ОСОБА_1 вищевказані вимоги, повідомила його нотаріально - посвідченою заявою про відкликання нею заяви від 25.02.2011 р. про її вихід із числа засновників ТОВ «Домобудівник» з уступкою своєї частки в статутному фонді вказаного товариства на його користь. 29.09.2015 року позивач повторно пред»явив відповідачу ОСОБА_2 вимогу про повернення грошових коштів за договором позики, направивши на її адресу рекомендований лист з описом про вкладення.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити. Вказав, що відповідач порушує права позивача, оскільки не повертає одержані у нього кошти за договором позики. У останнє судове засідання позивач та його представник не з»явилися, проте останній подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про проведення судового засідання у їх відсутності.

Відповідач позову не визнав. У останнє судове засідання відповідач не з"явилася з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до розписки від 30.03.2015 року відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача грошові кошти в сумі 34000 доларів США під заставу своєї частки у статутному фонді ТОВ «Домобудівник».

Відповідно до вимог ст.1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

09.07.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача ОСОБА_2 із вимогою про повернення грошових коштів переданих за договором позики або передання йому у власність предмета застави - частки у статутному фонді ТОВ «Домобудівник», яка належить останній.

09.07.2015 року відповідач ОСОБА_2 отримавши від позивача ОСОБА_1 вищевказані вимоги, повідомила його нотаріально - посвідченою заявою про відкликання нею заяви від 25.02.2011 р. про її вихід із числа засновників ТОВ «Домобудівник» з уступкою своєї частки в статутному фонді вказаного товариства на його користь.

29.09.2015 року позивач повторно пред»явив відповідачу ОСОБА_2 вимогу про повернення грошових коштів за договором позики від 30.03.2015 року, направивши у її адресу рекомендований лист з описом про вкладення.

Судом встановлено, що зобов»язань вз»ятих на себе згідно вище зазначеного договору позики відповідач не виконала, грошові кошти в сумі 34000 доларів США позивачу не повернула.

Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст.526 Цивільного кодексу України ( далі ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявність розписки, якою стверджується отримання відповідачем позики у сумі 34000 доларів США, а також зважаючи на те, що відповідачем не надано, а у судовому засіданні не здобуто доказів повернення позивачу суми боргу, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу за договором грошової позики від 30.03.2015р. в сумі 911565.91 гривень, що станом на дату ухвалення рішення еквівалентно 34000 доларів США. Розрахунок: ( 100 доларів США станом на 03.03.2016 р. згідно інформації НБУ еквівалентно 2681.0762 гривень; 34000 доларів США ( борг) * 26.810762 грн. ( еквівалент 1 долара США) = 911565.91 гривень).

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 6090 грн. сплаченого останнім судового збору.

Керуючись ст. ст.4, 10, 60, 212, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.526, ч.1 ст.612, ст.1046, ч.2 ст.1047, ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, ст.88 ЦПК України, суд ,-

Вирішив :

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2; АДРЕСА_2) борг за договором грошової позики від 30 березня 2015 року в сумі 911565.91 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2; АДРЕСА_2) судовий збір в сумі 6090 гривень.

Копію рішення надіслати сторонам по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - суддя Дзюбич В.Л.