АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 667/5253/15-ц Головуючий в І інстанції: Решетов В.В.
Номер провадження №22-ц/791/1018/2016 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Майданіка В.В.

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства "Сирс" на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 08 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства "Сирс" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

12 жовтня 2015 року ОСОБА_3, діючий в інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з ПП "Сирс" (далі - відповідач) на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 50691,88грн. та понесені витрати в сумі 946,20грн., судові витрати покласти на відповідача.

Позов обґрунтований тим, що 19.05.2015 року о 14год20хв в м.Херсоні по пл.Чорновола, водій ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом ?Івеко? н.з.НОМЕР_2 та напівпричепом н.з. НОМЕР_3, рухаючись в крайній правій смузі, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, під час перестроюванням в крайню ліву смугу не впевнився в тому, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з належним позивачці автомобілем ?Форд Фієста? н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Транспортний засіб ?Івеко? належить відповідачу. Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 28.07.2015 року ОСОБА_4було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно висновку №Вэ-216 від 02.06.2015 року автотоварознавчого дослідження по встановленню вартості автомобіля ?Форд Фієста?вартість матеріальної шкоди становить 50691,88 грн. Крім цього, позивачкою понесені додаткові витрати, пов'язані з ДТП, а саме: 508,80 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження та за надання послуг з технічного обслуговуванню ремонту в сумі 437,40 грн. Оскільки у добровільному порядку відповідач відшкодувати заподіяну шкоду відмовляється, позивач змушена звернутись до суду із даним позовом на підставі ст.1187 ЦК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 12.01.2016 року до справи у якості співвідповідача було залучено ПАТ ?УСК? Гаран-Авто?.

Ухвалою того ж суду від 08.02.2016 року за заявою представника позивачки позовну вимогу ОСОБА_2 в частині стягнення з ПАТ ?УСК? Гаран-Авто? шкоди, завданої внаслідок ДТП, залишено без розгляду.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 08 лютого 2016 року позов було задоволено частково. Суд вирішив: стягнути з ПП "Сирс" на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 50691,88 гривень; стягнути з ПП "Сирс" на користь ОСОБА_2 витрати, понесені у зв'язку із проведенням автотоварознавчого дослідження, в сумі 508,80 гривень; стягнути з ПП "Сирс" на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 516,39 гривень. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПП ?Сирс? просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначила, що суд не врахував, що ДТП сталася внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, тому за ст.1188 ЦК України шкода відшкодовується не власником т/з, а винною особою. Також вказав, що суд не звернув уваги на те, що ПП ?Сирс? на виконання вимог закону уклав поліс обов?язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля ?Івеко? та напівпречіпа на суму 50000грн. в ПАТ ?УСК? Гарант-Авто?, яка несе відповідальність перед позивачем відповідно до ст.22 Закону України ?Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів? у зв?язку з настанням страхового випадку. Також вказав, що поза увагою суду залишилось те, що відповідачем після настання ДТП вимогу ст.33 вказаного вище закону виконано і своєчасно повідомлено страхову компанію про страховий випадок, про що також було заявлено і позивачем. Вважає, що саме страховик ПАТ ?УСК? Гарант-Авто? на підставі зазначеного закону та ст.1194 ЦК України зобов'язаний виплатити потерпілій особі страхове відшкодування замість особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Крім того, зазначив, що посилання суду на висновок ВСУ у справі №6-2808цс від 20.01.2016 року про відшкодування шкоди є незаконним, оскільки його ухвалено в справі про стягнення шкоди, спричиненої життю та здоров'ю особи, а не внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки. Також зазначив, що суд не врахував, що ПП ?Сирс? не є заподіювачем шкоди, тому звертатись з регресними вимогами до страхової компанії відповідач не зможе. Також вказав, що в силу ст.37.3 Закону незадовільне фінансове становище страховика не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування, тому вважає, що неотримання позивачем відшкодування від ПАТ ?УСК? Гарант-Авто? не може бути підставою для стягнення суми шкоди з відповідача.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на наступних підставах.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до постанови Заводського районного суду м.Миколаєва №487/4673/15-п від 28.07.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: у тому, що 19.05.2015 року о 14 год. 20 хв. в м.Херсон по пл.Чорновола, він, керуючи транспортним засобом ?Івеко? н.з.НОМЕР_2 та напівпричепом н.з.НОМЕР_3, рухаючись в крайній правій смузі не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою та під час перестроюванням в крайню ліву смугу, не впевнився в тому, що це буде безпечним та не створюючи перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, який рухався по лівій смузі ?Форд Фієста? н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. За зазначене правопорушення ОСОБА_4 призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00грн. (а.с.5).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки ?Ford Fiesta?, н.з. НОМЕР_1, є позивачка ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно повідомлення Страхувальника ПП ?Сирс? про ДТП від 21.05.2015 року до ПАТ ?УСК ?Гарант-Авто?, а також пояснень щодо обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.05.2015 року о 14:20 годині, вбачається, що ДТП була скоєна під час руху по колу водієм ОСОБА_4, власником транспортного засобу є ПП ?Сирс?, потерпіла особа - ОСОБА_6 Внаслідок ДТП автомобіль під керуванням ОСОБА_4 отримав пошкодження у виді: подряпин лакофарбового покриття ящика для інструментів. У автомобіля під керуванням ОСОБА_6 внаслідок ДТП пошкоджено: праве крило, правий колісний диск, передній бампер, передня права фара, праве дзеркало заднього виду (а.с.53-54).

Відповідно до Полісу №АІ/6949532 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів транспортний засіб модель IVEKO 440 E 43, номерний знак якого НОМЕР_2, 1999 року випуску, власником якого є ПП ?СИРС?, застраховано в ПАТ ?УСК ?Гарант-Авто? (а.с.55).

Також згідно Полісу №АІ/6949530 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів транспортний засіб модель SCHMITZ SKO 24, номерний знак якого НОМЕР_4, 1999 року випуску, власником якого є ПП ?СИРС?, застраховано в ПАТ ?УСК ?Гарант-Авто? (а.с.56).

Згідно повідомлення про ДТП відповідач ПП ?СИРС? повідомив 20.05.2016р ПАТ ?УСК ?Гарант-Авто? про ДТП, яка сталась 19 травня 2015 року о 14:20 годині в м.Херсоні, пл.Чорновола, Кіндійське шосе, кільце, за участю водія ОСОБА_4, який керував т/з IVEKO і п/пр SCHMITZ та машини потерпілого - Ford Fiesta, власником якої є ОСОБА_2 (а.с.58-59).

Відповідно до висновку №Вэ-216 експертного автотоварознавчого дослідження по встановленню вартості матеріальної шкоди, спричиненого власнику транспортного засобу від 02.06.2015 року, складеного Херсонською Торгівельно-промисловою палатою, вартість відновлюваного ремонту легкового автомобілю Ford Fiesta 1,0і, реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкоджень у ДТП, в цінах на час проведення даного дослідження складає 43051,10 гривень. Ринкова вартість легкового автомобіля Ford Fiesta 1,0і, реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент пошкоджень складає 230645,15 грн. Вартість матеріальних збитків, спричинених з технічної точки зору власнику вказаного легкового автомобіля, внаслідок його пошкоджень в ДТП 19.05.2015 року, в цінах станом на час закінчення виконання даного дослідження складає 50691,88 грн., в тому числі величина втрати товарної вартості складає 7640,78 грн. (а.с.7-29).

Відповідно квитанції до прибуткового касового ордеру №1022 від 26 травня 2015 року ОСОБА_2 сплатила на користь Херсонської торгівельно-промислової палати 508,80 гривень за проведення автотоварознавчої експертизи та встановлення розміру матеріального збитку завданого автомобілю Форд Фиеста (а.с.30).

Згідно до наряду-замовлення №НЗ-037008 від 16.06.2015 року на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу Ford Fiesta 16.06.205 року, ТОВ ?Автоград Херсон? виконано роботи по шиномонтажу, розбірки автомобілю, розвал сходження-регулювання, вартість яких склала 437 гривень (а.с.31).

Як вбачається з реєстру документів, направлених до ПАТ ?УСК ?Гарант-Авто?, та не заперечується представником ПП ?Сирс?, між останнім та ОСОБА_4 була укладена трудова угода (а.с.57).

При апеляційному розгляді справи представник відповідача зазначив, що зазначену ДТП було вчинено з вини ОСОБА_4 під час виконання останнім трудових обов'язків і перебування ним у трудових відносинах з відповідачем. Сторонами також не заперечується, що шкоду позивачці зазначеною ДТП було завдано працівником відповідача, що керував належним відповідачу автомобілем.

З довідки єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №572860 вбачається, що ПП ?Сирс? здійснює наступні види діяльності: вантажний автомобільний транспорт; неспеціалізована оптова торгівля; допоміжне обслуговування наземного транспорту; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; надання в оренду вантажних автомобілів (а.с.98).

В силу ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідачем не заперечується та підтверджується повідомленням страхувальника про ДТП, що власником транспортного засобу IVEKO 440 E 43 номерний знак НОМЕР_2 є ПП ?Сирс? (а.с.54).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року ?Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки?, викладених в п.6 особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що страхове відшкодування позивачці страховиком не виплачено, про це також зазначив при апеляційному розгляді справи представник відповідача, зауваживши, що наразі ПАТ ?УСК ?Гарант-Авто? нікому не виплачує страхові відшкодування.

Задовольняючи позов частково, суд правомірно послався на норми ст.ст.1166, 1187 та висновок Верховного Суду України у справі №6-22808 від 20.01.2016 року, за яким право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги (про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, висновків суду не спростовують і не впливають на правильність прийнятого рішення. Посилання заявника на незастосування судом ст.1188 ЦК України не приймаються до уваги, оскільки суд і так виходив з того, що шкоди позивачці завдано з вини працівника відповідача при виконанні ним трудових обов'язків при взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, що тягне за собою відповідальність відповідача. Посилання на положення ст.1194 ЦК України та Закону України ?Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, на те, що відповідальність ПП ?Сирс? була застрахована і підприємство своєчасно повідомило страхову компанію про страховий випадок, також не приймаються до уваги, оскільки спростовуються наведеним вище висновком Верховного Суду України. При цьому колегія суддів враховує і невідшкодування шкоди протягом досить тривалого часу (майже 5 місяців) з дня ДТП і до звернення позивачки до суду, що могло б бути здійснено або страховиком або відповідачем. Твердження заявника про незаконність посилання суду першої інстанції на вказаний вище висновок ВСУ не є обґрунтованими, оскільки зазначені висновки Верховного Суду України не мають застережень та не відокремлюють шкоду завдану здоров'ю або майну потерпілого. Посилання заявника на те, що ПП ?Сирс? не є заподіювачем шкоди, також не приймаються до уваги, оскільки шкода заподіяна працівником ПП ?Сирс? і має бути відшкодована підприємством в силу ст.1172 ЦК України. Посилання заявника на незадовільне фінансове становище страховика, що не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування, і неотримання позивачем відшкодування від ПАТ ?УСК? Гарант-Авто?, що не є підставою для стягнення суми шкоди з відповідача ПП ?Сирс?, також не приймаються до уваги, оскільки, як зазначено вище, не впливають на абсолютне право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Сирс" відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 08 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська