АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 лютого 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 17.11.2008 року уклав з Кременчуцькою філією ПАТ «Полтаваобленерго» договір про користування електроенергією. 20 жовтня 2015 року йому було відключено електроенергію та надано повідомлення про заборгованість за електропостачання. Вважає, що таке відключення є неправомірним, оскільки здійснено з порушенням вимог, передбачених чинним законодавством. Електроенергія була підключена 23.10.2015 року, і у період з 20.10.2015 року по 23.10.2015 року він був вимушений користуватись генератором електричної енергії, в зв'язку з чим поніс збитки в сумі 1200 грн. Також ним було сплачено 294,61 грн за повторне підключення електричної енергії. Крім того, незаконними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн. Просив суд визнати неправомірними дії працівників ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії щодо припинення електропостачання та стягнути заподіяні такими діями матеріальні збитки і завдану моральну шкоду.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

З судовим рішенням не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів, 17.04.2008 року між ВАТ «Полтаваобленерго» (правонаступником якого є ПАТ «Полтаваобленерго») в особі Кременчуцької філії та ОСОБА_2 був укладений договір про користування електричною енергією, згідно якого енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати власними мережами Споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах, а споживач зобов'язується своєчасно здійснювати оплату за спожиту електричну енергію за обумовленими тарифами на умовах Договору(а.с. 15).

Згідно п. 5.4 вказаного договору, термін внесення платежів - не пізніше ніж 10 число місяця наступного за розрахунковим (а.с. 16).

Згідно розрахунку суми боргу за електроенергію споживача, ОСОБА_2, заборгованість за серпень 2015 року становила 168,27 грн. Даний борг було погашено 20.10.2015 року (а.с.36).

Попередженням про відключення від енергопостачання №137 від 16.09.2015 року відповідач повідомив ОСОБА_2 про відключення від енергопостачання 20.10.2015 року у разі несплати заборгованості у сумі 168,27 грн. Вказане підтверджується копією попередження про відключення (а.с.37), а також показаннями свідка ОСОБА_3

Відповідно до п.27 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання постачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6- 27370 св 13 від 07.08.2013 року визначено, що право на відключення споживача від електропостачання виникає після виникнення заборгованості зі сплати вартості використаної електричної енергії, зокрема на 30-й день після отримання цим споживачем попередження про відключення за умови невиконання вимог з оплати, яка міститься у цьому повідомленні.

Так, місцевий суд вирішуючи спір, дійшов висновку, що хоча відповідач вручив абоненту попередження про відключення раніше визначеного п. 27 «Правил користування електричною енергією для населення» строку, проте відключення провів з урахуванням зазначених строків і тому вважав, що права позивача не були порушені, в зв'язку з чим не вбачав підстав для визнання неправомірними дій ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії щодо відключення ОСОБА_2 від енергопостачання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Тим самим, місцевий суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення матеріальної шкоди, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність вини відповідача, а також про неправомірність дій відповідача і безпосередній причинний зв'язок між такими діями і шкодою, завданою позивачу.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки позовна вимога про визнання дій ПАТ «Полтаваобленерго» неправомірними не підлягає до задоволення, місцевий суд вірно не вбачав підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки вказані вимоги є похідними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені правовідносини, що склалися між сторонами і їм надана належна правова оцінка, в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, а відтак суд обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Докази та обставини, на які посилається апелянт, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткової юридичної оцінки не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні місцевим судом дотримано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведених вимог закону ОСОБА_4 не виконав, оскільки позов не довів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення постановлено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим не вбачається підстав для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/ Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Бутенко С.Б. /підпис/ Прядкіна О.В.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області ______________ Панченко О.О.