Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/7024/14 Головуючий у 1 інстанції: Кляшторний В.С.
№ провадження 22-ц/778/36/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„31 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу товару та стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу товару та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

У позові зазначав, що 18.09.2013 року він придбав у відповідача на складі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, 128, водонагрівач GORENJE GBFV 80E/V9, що підтверджується товарним чеком № 28 від 18.09.2013 року та гарантійним талоном від 18.09.2013 року.

Гарантійний строк на товар був встановлений в 1 рік.

У травні 2014 року водонагрівач став непридатним для користування, у звязку з чим він відніс його у сервісний центр з гарантійного обслуговування техніки GORENJE ТОВ «Ремпобутсервіс».

З 14.05.2014 року по 19.05.2014 року спеціалісти центру перевірили водонагрівач та видали акт технічного обстеження № 0031 від 19.05.2014 року з висновком про протікання бака, яке неможливо усунути, порадили або замінити водонагрівач у продавця на аналогічний, або повернути грошові кошти.

Однак його звернення про заміну товару чи про повернення грошових коштів відповідач, забравши у нього гарантійний талон і акт обстеження технічного стану, залишив без задоволення.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд розірвати договір купівлі-продажу водонагрівача та стягнути з відповідача вартість товару з урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних у сумі 1 900 грн. 08 коп., стягнути моральну шкоду у розмірі 1 300 грн., судові витрати.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2015 року по справі призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої було доручено спеціалістам ТОВ «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2015 року в задоволені позовної заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 18 вересня 2013 року ОСОБА_2 придбав у відповідача на складі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, 128, водонагрівач GORENJE GBFV 80E/V9 за ціною 1820 грн., що підтверджується товарним чеком № 28 від 18.09.2013 року(а.с.3) і не заперечувалось сторонами.

Гарантійний строк на товар був встановлений в 1 рік.

13 травня 2014 року у звязку з несправністю водонагрівача позивач звернувся у сервісний центр з гарантійного обслуговування техніки GORENJE ТОВ «Ремпобутсервіс» і згідно акту технічного обстеження № 0031 від 19.05.2014 року, у водонагрівачі моделі GBFU 80Е, серійний номер 04130024, була виявлена несправність у виді течії бака(а.с.5).

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 8 Закону України „Про захист прав споживачів споживач має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми в розумний строк лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідністю висновком експертизи.

Статтею 1 Закону встановлено, що істотним є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника( продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з наведених ознак: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад 14 календарних днів, він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до ч.4 ст. 17 Закону на вимогу споживача продавець(виконавець, виробник) зобовязаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. У разі, коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобовязаний організувати проведення експертизи продукції, яка проводиться за рахунок останнього.

Як передбачено п.13 Порядку гарантійного ремонту(обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506, у разі виникнення потреби у визначенні причини втрати якості товару, гарантійний термін якого не вичерпався, продавець зобовязаний у триденний термін з дня одержання письмової заяви від споживача відправити такий товар на експертизу.

Споживачеві видається акт приймання товару на експертизу за формою № 6-гарант.

Експертиза проводиться за рахунок продавця. Якщо в результаті експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі товару споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування, дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобовязаний відшкодувати продавцю (підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи.

Отже на споживача покладається обовязок лише довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Заперечуючи проти позову, ФОП ОСОБА_3 посилався на те, що водонагрівач GORENJE, аналогічний тому, що ОСОБА_2 придбав у нього 18.09.2013 року, позивач купував у нього ще декілька років тому, новий товар підмінив на той, що був в експлуатації, у зв»язку з чим не намагався надати йому товар для проведення експертизи.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд виходив з того, що позивач не довів наявність істотного дефекту у водонагрівача, що був придбаний ним у ФОП ОСОБА_3 саме 18.09.2013 року, оскільки не довів, що звертався з письмовою заявою до відповідача із вимогами про відправлення придбаного 18.09.2013 року водонагрівача на експертизу, а за висновками проведеної по справі за клопотанням відповідача судової товарознавчої експертизи від 04.06.2015 року, наданий позивачем для дослідження водонагрівач знаходився в експлуатації приблизно 6 років, маркувальна табличка цього водонагрівача виготовлена не в заводських умовах(кустарним способом).

Наданий позивачем для дослідження водонагрівач не придатний до експлуатації, тому що має негерметичний бак, який при наповненні водою протікає, і зламаний зворотній запобіжний клапан. Причинами протікання баку можуть бути: наскрізна корозія внутрішнього баку або наявність мікротріщин, що могли утворитися від механічних пошкоджень водонагрівача. Мікротріщини від перепадів температури та під дією агресивної середовища могли збільшитися в розмірі і привести до аварійного зносу. При наявності механічних пошкоджень вироби не підлягають гарантійному обслуговуванню або гарантійній заміні, тому що це є порушенням правил по експлуатації(а.с.73-75).

За вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи, що надані сторонами по справі докази суд дослідив у повному обсязі, у тому числі висновок судової товарознавчої експертизи № 117 від 04.06.2015 року, складений експертами ТОВ «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз «Укртест», оцінку їм надав у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, висновок суду про недоведеність позову ОСОБА_2 слід визнати обґрунтованим.

За положеннями ст. 143 ЦПК України для з»ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Між тим, в обґрунтування доводів, що придбаний 18 вересня 2013 року водонагрівач мав істотний недолік, позивач посилався лише на висновок сервісного центру, який здійснює гарантійне обслуговування, і в якому причини протікання баку водонагрівача зазначені не були.

Не погоджуючись із висновком проведеної по справі товарознавчої експертизи, крім доводів, наведених в апеляційній скарзі, у засіданні апеляційного суду апелянт послався на те, що організація, яка проводила експертизу, не являється експертною установою, а у одного з експертів на час проведення експертного дослідження закінчився термін дії свідоцтва на право проводити судові товарознавчі експертизи. З цих підстав апеляційним судом було задоволено клопотання ОСОБА_2 про призначення в порядку ст. 144 ЦПК України проведення експертами Запорізького НДЕКЦ при ГУ МВС України в Запорізькій області повторної товарознавчої експертизи.

Враховуючи, що за повідомленням експерта, якому за клопотанням позивача було доручено проведення повторної експертизи, він має експерту спеціальність «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання», а тому встановлення причин несправності водонагрівача не відноситься до його компетенції, (а.с.206), а повторне клопотання щодо проведення експертизи іншими експертами ОСОБА_2 заявлено не було, то доводи останнього про те, що висновок від 04.06.2015 року не міг бути належним доказом по справі , не є переконливими.

За допомогою товарознавчої експертизи визначається ступінь зниження (псування) якості продукції, що може бути обумовлено як порушенням виробничого процесу(технології виготовлення), так і недотриманням умов експлуатації тощо.

Виходячи з положень ч.6 ст. 147 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов»язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст. 212 ЦПК України.

Як вбачається з висновку товарознавчої експертизи від 04 червня 2015 року, яку суд першої інстанції визнав в якості належного доказу по справі, вказана експертиза проводилася не лише експертом ТОВ «НДЦНС «Укртест» ОСОБА_4, термін дії свідоцтва якої на час проведення експертизи закінчився, але й експертом ОСОБА_5

Закон України «Про судову експертизу» не містить положень щодо обов»язкової кількості експертів, які мають залучатися до проведення експертизи.

Відповідно до положень ч.4 ст. 7, ст. 10 названого Закону, для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідної галузі знань.

До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністрества юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим законом.

Отже зважаючи на наведені норми Закону, підстав вважати, що висновок проведеної по справі експертом ОСОБА_5 судово-товарознавчої експертизи зазначеним вимогам не відповідав, суд першої інстанції не мав.

Решта доводів апеляційної скарги є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки фактично полягають в переоцінці доказів, переконливих доводів про наявність передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для зміни або скасування судового рішення вони не містять.

За вказаних обставин відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України та в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги ФОП ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь понесених ним витрат на правову допомогу адвоката ОСОБА_6, надану у суді апеляційної інстанції, у сумі 1400 грн., враховуючи, що як участь вказаного адвоката у засіданнях апеляційного суду, її ознайомлення з матеріалами справи, так і сума витрат, підтверджується матеріалами справи, наданим розрахунком та квитанцією про оплату.

Керуючись ст. ст.. 88, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 судові витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката, у сумі 1400 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: