Справа № 378/1014/15-ц Головуючий у І інстанції Галич Ю. М.
Провадження № 22-ц/780/612/16 Доповідач у 2 інстанції Антоненко В. І.
Категорія 26 23.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

23 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кулішенка Ю.М.,

за участю секретаря - Семиволос І.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 04 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між позивачем та ОСОБА_2, було укладено кредитний договір № 014/2547/74/13722 від 03 червня 2005 року, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 15000 евро 00 центів. Кредит надано на строк по 03 червня 2025 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами складає 13,00 % річних (1.4 кредитного договору). Кредит надано Позичальнику на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування (п. 3.1 кредитного договору). Відповідно до п. 3.2 цього договору надання кредиту може здійснюватись на розсуд кредитора наступним чином: На поточний рахунок позичальника, готівкою через касу кредитора. Банк виконав свої зобов'язання перед Позичальником за кредитним договором, надавши Позичальнику кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Факт видачі Позичальнику кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку станом на дату видачі кредитних коштів, а саме за 03 червня 2005року (копія додається). Згідно з п. 5.1 кредитного договору Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора щомісячно до 28 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту згідно Графіка погашення протягом строку дії кредитного договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 03 червня 2025 року; щомісячно до 28 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, відсотки за фактичне користування кредитними коштами Кредитора та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів. Відповідно до п. 6.5 кредитного договору Банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках невиконання Позичальником умов цього договору та/або інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав

позичальника за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення Позичальника

рекомендованим листом. Відповідно до п. 9.1 за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до п. 10.4 до всіх правовідносин, пов'язаних з укладенням та виконанням цього договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. 30 листопада 2009 року між Банком та Позичальником було укладено додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв»язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику. Тимчасово з «30» листопада 2009 р. до «30» листопада 2010 р. сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту (надано кредитні канікули) та змінено строк його сплати відповідно до графіка повернення кредиту та сплати інших платежів, що є додатком до цієї додаткової угоди. Однак Позичальник припинив належним чином виконувати свої грошові зобов'язання за кредитним договором, а саме зазначених в п. 5.1кредитного договору, зобов'язань з погашення заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого за кредитом виникла прострочена заборгованість. 07 липня 2015 року позичальнику було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором за вих. №114-0-0-00/І5-37959, проте заборгованість погашено так і не було, (копії вимоги та докази отримання додаються). Загальна сума заборгованості позичальника ОСОБА_2 перед Банком за кредитним договором № 014/2547/74/13722 від 03 червня 2005 року станом на 29 вересня 2015 року становить 14 843,471 евро, що еквівалентно до курсу НБУ - 357 944,02 грн., яка складається із :13 256,71 євро , що еквівалентно по курсу НБУ - 319 674,80грн. - заборгованість по кредиту; - в т.ч. прострочена заборгованість по відсоткам - 557,58 євро, що еквівалентно до курсу НБУ - 13 445,59 грн.;- 1 587,00 євро, що еквівалентно до курсу НБУ -38 269,22 грн. заборгованість по відсотках - в т.ч. прострочена заборгованість по відсотках -1 582,28 євро, що еквівалентно до курсу НБУ - 38 155,40 грн. Зазначена сума заборгованості для Банку є значною та щоденно збільшується згідно умов кредитного договору.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/2547/74/13722 від 03 червня 2005 року станом на 29 вересня 2015 року в сумі 14 843,71 євро, що в еквівалентно до курсу НБУ - 357 944,02 грн., та сплачений Банком судовий збір в сумі 5 369,16 грн.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 04 грудня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором № 014/2547/74/13722 від 03 червня 2005 року в сумі 14843,71( чотирнадцять тисяч вісімсот сорок три євро сімдесят один цент), що в еквіваленті до курсу НБУ на дату розрахунку заборгованості становить - 357944,02 ( триста п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот сорок чотири гривні 02 копійки).

В апеляційній скарзі Лук»янчук С.П.просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що 03 червня 2005 року між ПАТ „ Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/2547/74/13722 від 03 червня 2005 року, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 15000 тисяч євро строком на 240 місяців з 03 червня 2005 року по 03 червня 2025 року.

30 листопада 2009 року між позивачем та відповідачем по даній справі було укладено додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв»язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику.

Тимчасово з «30» листопада 2009 р. до «30» листопада 2010 р. сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту (надано кредитні канікули) та змінено строк його сплати відповідно до графіку повернення кредиту та сплати інших платежів, що є додатком до цієї додаткової угоди.

Станом на 29 вересня 2015 року заборгованість Позичальника ОСОБА_2 перед Банком за кредитним договором № 014/2547/74/13722 від 03 червня 2005 року становить 14 843,471 євро, що еквівалентно до курсу НБУ - 357 944,02 грн, яка складається із :13 256,71 євро , що еквівалентно по курсу НБУ - 319 674,80грн. - заборгованість по кредиту; - в т.ч. прострочена заборгованість по відсотках - 557,58 євро, що еквівалентно до курсу НБУ - 13 445,59 грн.; 1 587,00 євро , що еквівалентно до курсу НБУ -38 269,22 грн. заборгованість по відсотках - в т.ч. прострочена заборгованість по відсотках -

1 582,28 євро, що еквівалентно до курсу НБУ - 38 155,40 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 235, 257-259, 509, 525, 526, 536, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України та прийшов до правильного висновку про те, що позивачем надано до суду належні та допустимі докази на підтвердження свого позову, а тому позов є обґрунтованим та доведеним та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 ЦК України (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Як вбачається із кредитного договору № 014/2547/74/13722 від 03 червня 2005 року та додаткової угоди № 1 від 30 листопада 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на отримання кредиту в сумі 15 тисяч євро, договір та додаткова угода була підписана як позивачем так і відповідачем та виконувалася відповідачем. Ніяких доказів того, що це була удавана угода та кредит видавався не у євро, а гривневий, відповідач суду не надав. Надана суду представником відповідача копія заяви на видачу готівки від 03 червня 2005 року(а.с.53) підтверджує те, що відповідач звернувся до позивача та отримав 15 тисяч євро. Квитанція № 56 від 03 червня 2005 року (а.с.54) підтверджує те, що позивачем були перераховані кошти від імені ОСОБА_2 на рахунок отримувача ТОВ «УКОІНВЕСТБУД». Проте сторони не надали суду доказів того, яким чином та коли 15 тисяч євро були конвертовані в національну валюту, і дані документи не спростовують ту обставину, що відповідач отримав кредит в сумі 15 тисяч євро, оскільки отримання кредиту у сумі 15 тисяч євро підтверджується як самим договором, укладеним між позивачем та відповідачем, так і укладеною додатковою угодою №1 від 30 листопада 2009 року, у якій відповідач через чотири роки після отримання кредиту підтвердив те, що кредит він отримав саме у євро, а не гривневий кредит та зобов'язувався отриманий кредит погашати на умовах, викладених в цій угоді та у договорі.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що з ОСОБА_2, слід стягнути на користь ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором № 014/2547/74/13722 від 03 червня 2005 року в сумі 14843,71 євро, що в еквіваленті до курсу НБУ на дату розрахунку заборгованості станом на 29.09.2015 року становить - 357944,02 гривні.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду, викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішенні, не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Ставищенського районного суду Київської області від 04 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: