АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 184/1356/15-ц Головуючий в І інстанції
Категорія 49 (І) Томаш В. І.
№22ц/774/568/к/16 Доповідач - Соколан Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Соколан Н.О.

Суддів: - Бондар Я. М., Зубакової В. П.

за участю секретаря - Маслової К.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19 січня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, зацікавлена особа - державний виконавець відділу ДВС Нікопольського міського управління юстиції Сінченко О. В., про стягнення безпідставно набутого майна.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою до ОСОБА_5, зацікавлена особа - державний виконавець відділу ДВС Нікопольського міського управління юстиції Сінченко О. В., про стягнення безпідставно набутого майна.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05.06.2014 року з нього стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до досягнення донькою 3-х років, починаючи з 12.05.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

На виконання вказаного судового рішення Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області було видано виконавчі листи № 2/184/374 від 14.08.2014 року. Вказані виконавчі документи надійшли на виконання 18.08.2014 року в ВДВС Нікопольського міського управління юстиції. Згідно з постановами державного виконавця від 19.08.2014 року з вересня 2014 року з його заробітної плати стали утримувати аліменти в розмірі 50% його доходу.

Розуміючи, що він повинен платити аліменти з часу звернення відповідачки з позовом до суду, не чекаючи надходження виконавчого листа на підприємство, де він працює і щоб не було великої заборгованості, він в рахунок виконання судового рішення почав перераховувати через банкомат на картку відповідачки аліменти. Так, ним на користь ОСОБА_5, на виконання обов'язку з виплати аліментів з травня по вересень 2014 року на загальну суму 8163,97 грн.

За таких обставин просив суд визнати виконавчий лист № 2/184/374 від 14.08.2014 року про стягнення аліментів на доньку - ОСОБА_7 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості за період з 12 травня 2014 року по вересень 2014 року у розмірі 5467,89 грн., стягнувши з ОСОБА_5 на його користь безпідставно одержану грошову суму за цим виконавчим листом у розмірі 3601,23 грн. за період з 12 травня 2014 року по 30 вересня 2015 року; визнати виконавчий лист № 2/184/374 від 14.08.2014 року про стягнення аліментів на утримання стягувачки ОСОБА_5 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості за період з 12 травня 2014 року по вересень 2014 року у розмірі 3645,25 грн., стягнувши з ОСОБА_5 на його користь безпідставно одержану грошову суму за цим виконавчим листом у розмірі 2400,82 грн. за період з 12 травня 2014 року по 30 вересня 2015 року.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19 січня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_5, заінтересована особа: державний виконавець відділу ДВС Нікопольського міського управління юстиції Сінченко О.В. «про стягнення безпідставно набутого майна».

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про задоволення його заяви, посилаючись на неповне з'ясування судом усіх обставин справи. Так, суд взяв до уваги пояснення відповідача ОСОБА_5, які не підтверджені належними доказами, не прийняв до уваги надані заявником квитанції про сплату аліментів та проігнорував той факт, що ОСОБА_5 отримувала від нього аліменти, а факт невизначеності призначення платежу не може вважатись належною підставою для відмови в задоволенні скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції з 18.08.2014 року перебувають виконавчі провадження з приводу примусового виконання: виконавчого листа №2/184/374, виданого 14.08.2014 року Орджонікідзевським міським судом про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 12 травня 2014 року до досягнення повноліття доньки та виконавчого листа №2/184/374, виданого 14.08.2014 року Орджонікідзевським міським судом про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 3-х років у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, починаючи з 12 травня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відмовляючи в задоволенні заявлених вимог про стягнення безпідставно набутого майна, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦПК України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, ОСОБА_4 мав належними та допустимими доказами довести суду, що він у добровільному порядку здійснював сплату аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 та її матері - ОСОБА_5

Як вбачається з матеріалів справи та сторонами не оспорюється, ОСОБА_4 у спірний період дійсно здійснював перерахування коштів на картку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», держателем якої є ОСОБА_5, однак надані квитанції не містять відомостей про призначення цих платежів (а.с. 13).

ОСОБА_5 підтверджує факт отримання зазначених коштів в рахунок погашення боргу (а.с. 19).

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 заперечує факт сплати ОСОБА_4 аліментів у добровільному порядку, а останній не надав суду жодних доказів, які б підтверджували перерахування коштів саме у рахунок погашення аліментів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності заявлених вимог та відхиляє доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості таких висновків суду.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: