У Х В А Л А

01 квітня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.;

секретар судового засідання Коробчук А.М.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і Комунального закладу „Рівненська обласна клінічна лікарня про визнання дій незаконними,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і КЗ „Рівненська обласна клінічна лікарня про визнання дій незаконними.

Ухвалою Рівненського міського суду від 29 лютого 2016 року провадження у справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В поданій на це судове рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що суд першої інстанції помилково закрив провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Предметом позову у справі № 569/2782/15-ц була вимога про визнання незаконним дисциплінарного стягнення та скасування наказу про його притягнення до дисциплінарної відповідальності. Такі свої вимоги він обґрунтовував запереченням факту своєї відмови від виїзду за викликом реєстратора медичної оперативно-диспетчерської служби для надання ургентної (невідкладної) допомоги пацієнтці, за що його незаконно було притягнуто до дисциплінарного стягнення.

У даній же справі предметом позову є визнання незаконними дій посадових осіб КЗ „ Рівненська обласна клінічна лікарня при складанні та погодженні графіка ургентних виїздів лікарів відділення ультразвукової діагностики ОСОБА_2, заступника головного лікаря з хірургічної роботи ОСОБА_3 та КЗ „ Рівненська обласна клінічна лікарня. Такі позовні вимоги судом раніше не розглядалися.

Таким чином, позовні вимоги у наведених вище справах не є тотожними у розумінні складу сторін, підстав позову та їх предмету.

Покликаючись на ці обставини, позивач ухвалу місцевого суду вважав незаконною та необґрунтованою і просив апеляційний суд її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В запереченні на апеляційну скаргу представник КЗ „Рівненська обласна клінічна лікарня ухвалу місцевого суду вважав законною та обґрунтованою і просив апеляційний суд залишити її без змін, а подану апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позови вважаються тотожними у випадку, коли в них одночасно співпадають сторони, підстава і предмет позову. При визначенні, зокрема, підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права. Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рівненського міського суду від 15 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 30 вересня 2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до КЗ „Рівненська обласна клінічна лікарня про визнання незаконним застосування дисциплінарного стягнення та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності (а. с. 30-31, 32-33).

У жовтні 2015 року позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 і КЗ „Рівненська обласна клінічна лікарня про визнання дій незаконними, в якому просив суд визнати незаконними дії завідувача відділення ультразвукової діагностики КЗ „Рівненська обласна клінічна лікарня ОСОБА_2 щодо складання графіку ургентних виїздів лікарів відділення УЗД КЗ „Рівненська обласна клінічна лікарня у лютому 2015 року, дії заступника головного лікаря з хірургічної роботи КЗ „Рівненська обласна клінічна лікарня ОСОБА_3 щодо погодження цього графіку та про скасування зазначеного графіку (а. с. 1-2).

Аналіз позовних вимог ОСОБА_1 у справі за його позовом до КЗ „Рівненська обласна клінічна лікарня про визнання незаконним застосування дисциплінарного стягнення і скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і КЗ „Рівненська обласна клінічна лікарня про визнання дій незаконними у даній справі дає апеляційному суду підстави зробити однозначний висновок про те, що сторони, підстава і предмет позову у названих справах не є тотожними.

Тому враховуючи викладене, у місцевого суду, на переконання колегії суддів, не було передбачених законом підстав для закриття провадження у даній справі за п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 307, 311-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду від 29 лютого 2016 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і Комунального закладу „Рівненська обласна клінічна лікарня про визнання дій незаконними скасувати, а справу направити до цього ж суду для продовження розгляду.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. ОСОБА_3 може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: