Справа № 204/1502/16-ц
Провадження № 2/204/1013/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

29 лютого 2016 року позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання договору від 16 квітня 2013 року укладеного між нею - ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій за адресою: АДРЕСА_1; про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 23 750,00 грн., сплачених за договором на виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій; про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 15 249, 77 грн. збитків, завданих абсолютним значенням подорожчання кредиту; про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 5 000,00 грн. моральної шкоди, а також про стягнення судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона - ОСОБА_1 16 квітня 2013 року уклала договір з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до умов договору, ПВХ конструкції (металопластикові вікна) повинні були установлюватися за вищевказаною адресою на загальну суму 23 750,00 грн. Зобов'язання перед відповідачем вона виконала у повному обсязі, сплативши відповідачу грошову суму, обумовлену вказаним договором. Крім цього, для виконання своїх зобов'язань перед відповідачем, вона уклала з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» договір про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту (кредиту) № 000669/04835LCCA від 16.04.2013 року, внаслідок чого понесла додаткові витрати у розмірі 15 249,77 грн. Таким чином, вона виконала умови договору добросовісно, а зі сторони відповідача умови договору виконанні не якісно, а саме: після монтажу металевих конструкцій на балконі з'ясувалося, що їх розмір повністю не відповідає розмірам ПВХ конструкції, встановлення вікон є неможливим, виконати монтаж неможливо. Тож монтаж металопластикових вікон виконаний не був. Вона неодноразово зверталася до відповідача щодо неякісно виконаної роботи, однак відповідач до теперішнього часу недоліки своєї роботи не усунула, та взагалі на зв'язок не виходить. Звернення до інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області також не вплинуло на виконавця за договором, адже за адресою, вказаною у договорі, ПП ОСОБА_2 не знаходиться, а до компетенції Держспоживінспекції не входить розшукова діяльність по встановленню місць розташування суб'єктів господарської діяльності. Так само, не допомогло звернення до Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, кримінальне провадження відкрито не було через те, що часткове виконання договору мало місце, тому їй було рекомендовано звернутися до суду с позовом про неякісне та неповне виконання робіт за договором. Відповідно до п. 3.6. договору від 16 квітня 2013 року, зобов'язання виконавця по договору вважаються виконаним в повному обсязі після підписання замовником акта прийому-передачі виробу, але такого акту вона не підписувала, адже роботи виконані не були, а попередні роботи по встановленню металоконструкцій тільки нашкодили. При цьому, позивач посилається на ст.8 Закону України «про захист прав споживачів». У відповідності до статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Позивач є інвалідом 2 групи через захворювання цукровим діабетом. Вона відмовлялась від лікування неодноразово для того, щоб сплачувати кредит, що неодноразово призводило до її госпіталізації. Вона проживає тільки з мамою, якій вже 82 роки. І, коли мати захворіла, вона не змогла постійно продовжувати сплачувати кредит. Через це, колектори банку стали постійно телефонувати їй і мамі, погрожувати виселенням, кримінальним переслідуванням, телефонували і вночі, вона знову потрапила до лікарні, тепер вже з інсультом по ішемічному типу. Таким чином, через ситуацію, в яку вона потрапила через неналежне виконання відповідачем за договором своїх обов'язків, стан її здоров'я різко погіршився. Враховуючи викладене, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. У попередньому судовому засіданні позивач підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Також суду пояснила, що роботи за Договором виконані не були, вікна їй не встановлені по теперішній час. Вона сплатила повну суму за договором, однак відповідач не виконав своїх зобовязань. Зазначила, що акт прийняття виконаних робіт вона не підписувала, оскільки роботи не виконані

Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16 квітня 2013 року між позивачем ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір б/н, згідно умов якого відповідач зобов'язався виконати роботи з виготовлення та встановлення на поставлені ПВХ конструкції у квартирі позивача, якість виробів наданих за договором повинна відповідати технічним умовам виконавця, нормам якості для даного виду виробу, а замовник - позивач зобов'язався оплатити та прийняти готові вироби і роботу згідно умов даного договору. Сторони обумовили, що вартість виробів складає 23 750,00 грн., загальна площа конструкції складає 14,04 м.кв, колір профілю - білий, заповнення 4-16-4, профіль-Wintech, вартість демонтажу/монтажу включена до вартості виробу (а.с.7).

Виконавець зобовязаний виготовити та доставити вироби протягом 21 робочого дня, після виконання замовником пункту 3.1 вказаного договору, тобто після оплати вартості заказу, що складає 23 750,00 грн., згідно умов вказаного договору. В п.9.1 вказаного договору, зазначено, що договір вважається дійсним та повністю оплаченим за наявності печатки.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що замовник сплатив повну вартість виробу та робіт за договором, про що свідчить печатка фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на договорі від 16 квітня 2013 року (а.с.7).

Згідно п.3.6 вказаного договору, в день доставки та закінчення установки, замовник або повнолітній член його сімї зобовязаний прийняти роботи по договору, підписавши відповідні акти.

Як зазначила позивач, вона повністю виконала умови договору, а зі сторони відповідача умови договору виконанні не якісно, а саме: після монтажу металевих конструкцій на балконі з'ясувалося, що їх розмір повністю не відповідає розмірам ПВХ конструкції, встановлення вікон є неможливим, виконати монтаж неможливо. Тож монтаж металопластикових вікон виконаний не був. У звязку з чим відповідний акт прийому-передачі виробу вона не підписала. Тому, вона звертається до суду з даним позовом і просить розірвати договір від 16 квітня 2013 року укладений між нею - ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій за адресою: АДРЕСА_1, а також просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 23 750,00 грн., сплачених нею грошових коштів за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, за захистом свого порушеного права щодо невиконання умов договору з боку ПП ОСОБА_2 по встановленню металопластикових вікон, позивач зверталася до Органів внутрішніх справ, про що свідчить постанова слідчого Красногвардійського РВ ДМУ про закриття кримінального провадження від 29.07.2013 року (а.с.11) та до інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, про що свідчить відповідь начальника Держспоживінспекції у Дніпропетровській області на її звернення від 09.10.2013 року (а.с.10).

Згідно ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Закон України «Про захист прав споживачів» визначає, що істотний недолік - це такий недолік, який робить неможливим і недоступним використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця) після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак : а) він взагалі не може бути усунутий, б) його усунення потребує понад 14 календарних днів, в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Враховуючи викладене, суд вважає встановленим той факт, що позивачем ОСОБА_1 було виконано всі умови договору б/н від 16 квітня 2013 року, укладеного з відповідачем фізичною особи підприємцем ОСОБА_2, а саме: своєчасно внесено оплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій у сумі 23 750,00 грн. відповідно до умов договору, а відповідачем ОСОБА_2 умови вказаного договору виконані з істотними недоліками, а саме: розмір металевих конструкцій повністю не відповідає розмірам ПВХ конструкції, що робить товар суттєво іншим ніж передбачено договором, що повністю унеможливлює користування замовленим товаром згідно з його цільовим призначенням.

Враховуючи, що зобов'язання по виготовленню та встановленню відповідачем металопластикових конструкцій не виконані належним чином, відповідно до умов вказаного договору, металопласткові вікна встановлені з порушенням, що є істотним порушенням ним умов договору, позовні вимоги в частині розірвання договору та стягнення сплачених за договором грошових коштів у розмірі 23 750,00 грн. підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 15 249,77 грн. збитків, завданих абсолютним значенням подорожчання кредиту, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 16 квітня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» укладений договір №00669/04835LССА про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту у розмірі 13 500,00 грн. (а.с.8).

Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні зазначила, що вказаний договір з ПАТ «Платинум Банк» був укладений для виконання своїх зобов'язань перед відповідачем. Позивач просила стягнути з відповідача в рахунок понесених нею додаткових витрат при виконанні договору кредиту, укладеного для придбання металопластикових вікон №00669/04835LССА від 16.04.2013 року у розмірі абсолютного значення подорожчання кредиту, а саме - 15249,77 грн. При цьому, позивач не вказує правових підстав, на яки він посилається в обґрунтування вказаних позовних вимог.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Оскільки зобовязання з повернення кредитних коштів є особистими зобовязаннями Позивача перед банком, суд зазначає, що вказані позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому в цій частині позовних вимог Позивачу слід відмовити.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн., суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» передбачено, що при вирішенні вимог споживачів про відшкодування на підставі ст. 24 Закону моральної шкоди суди повинні виходити з роз'яснень, які Пленум Верховного Суду України дав у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування шкоди встановлюються судом і визначення його не ставиться в залежності від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Вирішуючи питання про розмір компенсації за нанесену моральну шкоду, суд виходить із характеру та тривалості страждань позивача, стану його здоров'я, істотності вимушених змін у його життєвих відносинах, суми завданої майнової шкоди.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. є законними. Обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки Позивачем заявлені позовні вимоги і майнового і немайнового характеру, з Відповідача на користь Позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. за кожною з вимог, а всього разом на загальну сумм у розмірі 1 102,40 грн.

На підставі ст.ст. 23,509,526,610,651 ЦК України, ст.ст.8,22 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 10, 11, 58-59,60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Розірвати договір від 16 квітня 2013 року укладений між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 щодо виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2) суму сплачених за договором від 16 квітня 2013 року грошових коштів у розмірі 23 750,00 грн. (двадцять три тисячі сімсот пятдесят гривень, 00 копійок).

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2) моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. (пять тисяч гривень, 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 1 102,40 грн. (одна тисяча сто дві гривні 40 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез