Справа № 464/7172/14 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/1466/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: апелянтів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

В липні 2014р. ПАТ «УкрСиббанк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просив: 1) стягнути з відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_4 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 07.10.2008 року в розмірі 12566,35 дол. США; 2)звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, що належить відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження для задоволення грошових вимог позивача в сумі 12 566,35 дол. США та стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що між 07.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 17 000 дол. США , а відповідач зобовязався повернути кредит в повному обсязі не пізніше 05.10.2018 року та сплатити відсотки. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 07.10.2008 р. з відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 було укладений іпотечний договір, згідно умов якого останні передали в іпотеку позивачу у якості забезпечення виконання основного зобовязання, наступне нерухоме майно: квартиру за адресою м.Львів, вул. Трильовського,20/57. Крім того, 07.10.2008 року в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 0 було укладено договір поруки № 232889 з відповідачем ОСОБА_4, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором в повному обсязі. Однак, відповідачі взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконують, поточні платежі кредиту та нараховані відсотки згідно графіку не сплачують, на попередження не реагують. В звязку із чим у позивача виникло право вимоги дострокового виконання зобовязань, тому просить позов задоволити.

Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 12 386 (дванадцять тисяч триста вісімдесят шість) дол. США.59 центів та 2124 (дві тисячі сто двадцять чотири) грн. 65 коп. заборгованості за кредитним договором № 0 від 07.10.2008 рокув рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від07.10.2008 року в розмірі 12 386 (дванадцять тисяч триста вісімдесят шість) дол. США. 59 центів та 2124 (дві тисячі сто двадцять чотири) грн. 65 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки квартири посвідченого 07.10.2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №2967, а саме:квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 71,2 кв.м, яка належить ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за ціною встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати в рівних частках по 371,44 грн..

Рішення суду оскаржили відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Вважають оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що судом не встановлено чи на час укладення договору іпотеки та на день розгляду справи були зареєстровані в квартирі та чи проживають неповнолітні або малолітні діти. Стверджують, що судом не взято до уваги складного матеріального становища сім`ї апелянтів, які у звязку із розірванням шлюбу, не змогли виконати умови кредитного договору, але жодним чином не ігнорували пропозиції Банку та пропонували банку мирне врегулювання спору. Також судом не залучено третю особу: орган опіки та піклування Сихівської районної державної адміністрації Львівської міської ради чим порушено права дітей, які проживають в даній квартирі. Просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у позові Банку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянтів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника позивача на її заперечення, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом 07.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_6 було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого відповідачу надано кредит в розмірі 17 000 доларів США, а позичальник зобовязується повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 05.10.2018 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15,50 % річних.(т.1 а.с.5-6)

З метою забезпечення виконання зобовязань позичальником по кредитному договору, 07.10.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було укладено Договір поруки № 232889, згідно якого відповідач ОСОБА_4 відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник ОСОБА_6, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків.(т.1а.с.24-26)

Крім того, в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору № 0 позивачем та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_2А. та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №2967, згідно умов якого відповідачі передали в іпотеку позивачу в якості забезпечення виконання основного зобовязання квартиру АДРЕСА_2, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 71,2 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м.(т.1 а.с.20-23)

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Оскільки іпотека є видом забезпечення виконання зобовязання, то кредитор у грошовому зобовязанні, при його порушенні боржником, має право вимагати як стягнення боргу, так і звернення стягнення на предмет іпотеки на погашення такого боргу.

Звернення стягнення на передане в іпотеку майно не позбавляє кредитора права на стягнення заборгованості.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_4суми боргу за грошовим зобовязанням і звернення стягнення на предмет іпотеки, яким було забезпечене це грошове зобовязання, не зумовлює подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-1080 цс 15 від 03 лютого 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

В цій частині рішення суду є правильним, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Разом із цим, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткової зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

У разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення має відповідати вимогам ч.6 ст.38, ст..39 Закону України «Про іпотеку» і положенням п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому суд повинен зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-1205 цс 15 від 23 грудня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Крім того, 7 червня 2014 р. набрав чинності Закон України від 3 червня 2014 р. "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", відповідно до п. 1 якого протягом його дії: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України від 2 жовтня 1992 року "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно зі ст. 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що в позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Пункт 4 названого вище закону визначає, що протягом дії цього Закону інші Закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Таким чином, беручи до уваги положення Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" та враховуючи, що в спірній квартирі площею 71,2 кв.м. проживають відповідачі, які є громадянами України, спірна квартира перебуває в іпотеці для забезпечення належного виконання умов споживчого кредиту, такий надано в іноземній валюті, а тому суд приходить до висновку про неможливість звернення стягнення на спірну квартиру під час дії мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення споживчих кредитів в іноземній валюті.

Підстав, які б виключали можливість застосування норм Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачами, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи наведене, прийняття Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", не може бути підставою для відмови у задоволенні позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому позовні вимоги банку у цій частині підлягають задоволенню, однак рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії даного Закону.

Керуючись ст. 303, ст.ст.307,309, ст.314, ст.316, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2014 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини в наступній редакції: В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 07.10.2008 року в розмірі 12 386 (дванадцять тисяч триста вісімдесят шість) дол. США. 59 центів та 2124 (дві тисячі сто двадцять чотири) грн. 65 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки квартири посвідченого 07.10.2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №2967, а саме: квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 71,2 кв.м, яка належить ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України» наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті не підлягає виконанню.

В решті рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.М. Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

ОСОБА_8