Справа № 513/400/16-ц
Провадження № 2/513/386/16
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

21 квітня 2016 року суддя Саратського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області про відібрання і повернення дитини та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

позивачка звернулась до відповідача з позовом, в якому просить відібрати її сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, від відповідача ОСОБА_3 і повернути його їй; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 20000 гривень та судові витрати; залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - відділ опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області; допустити негайне виконання рішення суду в частині відібрання сина і повернення його їй; під час попереднього судового засідання вирішити питання про виклик до суду свідків.

Свій позов обґрунтувала тим, що з 10 травня 2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем і проживала з ним до 15 червня 2014 року, після чого вони розлучилися. В шлюбі мають сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якого на підставі рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2016 року було визначено з нею.

16 липня 2014 року, коли вона знаходилась на роботі, відповідач прийшов додому і самочинно, без її згоди забрав сина з собою. Де зараз знаходиться її син, вона не знає.

Зміст позовної заяви не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: в позовній заяві зазначена адреса відповідача: с. Ярославль Саратського району Одеської області. Однак, в Саратському районі відсутній населений пункт з такою назвою; не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину (не додано копії ухвали апеляційного суду Одеської області від 09 червня 2015 року).

Крім того, абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно пункту 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

З позовної заяви вбачається, що вона містить дві вимоги немайнового характеру (про відібрання і повернення дитини та про стягнення моральної шкоди).

Згідно п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, судовий збір за подання даного позову має складати по 551,20 гривні за кожну вимогу немайнового характеру, тобто 1102,40 гривни.

Однак, з квитанції № 179 від 19 квітня 2016 року вбачається, що позивачка сплатила судовий збір лише у сумі 551,20 гривень, тобто їй належить доплатити судовий збір у сумі 551,20 гривень.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Тому суд вважає необхідним позовну заяву залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків.

Якщо позивачка у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає зазначені вимоги, то на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України заява буде вважатися неподаною і буде їй повернута.

Керуючись ст.ст.119, 121, ч.4-6 ст.209, ст.210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області про відібрання і повернення дитини та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Бучацька