Справа № 372/5480/14 Головуючий у І інстанції Проць Т. В.
Провадження № 22-ц/780/1815/16 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 18 05.04.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Гуля В.В., Касьяненко Л.І.

при секретарі - Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 лютого 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ерфольг-Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 3 червня 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Ерфольг-Україна» був укладений кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Ерфольг-Україна» отримав кредит у розмірі 17 млн. 300 тис. Євро зі сплатою 10 % річних з кінцевим строком повернення до 31 березня 2018 року. На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, в цей же день, 3 червня 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка, розташована по вул. Солов'яненка в смт Козин Обухівського району Київської області та будинок № 20 розташований на вказаній земельній ділянці за адресою: смт Козин Обухівського району Київської області, житловий масив «Рудики».

27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги за вказаними кредитним та іпотечним договорами, отже, товариство стало новим кредитором. Оскільки позичальник та майновий поручитель зобов'язання за договорами не виконували, на вимоги не реагували, утворилась заборгованість у розмірі 22 759 024 Євро 80 євроцентів, що за курсом Національного банку України еквівалентно 374 312 218 грн. 67 коп.

Ураховуючи наведене, позивач просив у рахунок погашення вказаної кредитної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на вказане нерухоме майно.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 лютого 2015 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ТОВ «Ерфольг-Україна» за кредитним договором від 3 червня 2011 року, яка складає 22 418 410 Євро 06 євроцентів, що за курсом Національного банку України становить 368 710 209 грн. 79 коп. та 4 621 314 грн. 26 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку та будинок, розташовані у по вул. Солов'яненка у смт Козин Обухівського району Київської області. Визначено спосіб звернення стягнення - реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Визначено початкову ціну реалізації окремо кожного із зазначених предметів іпотеки на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид мана, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на те, що суд першої інстанції застосував строк позовної давності лише до нарахованої пені, а до іншої заборгованості не застосував, хоча вона зверталась з відповідною заявою. Крім того, апелянт зазначила, що суд звернув стягнення шляхом проведення прилюдних торгів, без зазначення початкової ціни реалізації, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Також апелянт у скарзі звертає увагу на відсутність реєстрації обтяження за позивачем на підставі договору відступлення прав вимоги, що суд першої інстанції взагалі не дослідив.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 03 червня 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Ерфольг-Україна» укладений кредитний договір №04.1/07/11-КЛТ. Відповідно до умов договору позивач надав ТОВ «Ерфольг-Україна» у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит в межах загальної суми еквівалентної 17 300 000 євро (т.1 а.с.11).

Згідно договору з 03.06.2011 року по 02.06.2013 року процентна ставка по кредитах, надані на цілі, встановлена у розмірі 9% річних, а починаючи із 03.06.2012 року до дати остаточного повернення кредиту встановлюється у розмірі 10% річних; процентна ставка по кредитах наданих на цілі, визначених у пунктах 2.2.2-2.2.3 кредитного договору, встановлена у розмірі 10,5%.

В подальшому умови Кредитного договору змінювались та доповнювались шляхом підписання 29 додаткових угод, які є невід'ємними частинами Кредитного договору (т.1 а.с.22-73).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 03.06.2011 року укладено іпотечний договір №13/07/105/11-KJTT, згідно якого остання надала іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,108 га, що находиться за адресою. Київська область, Обухівський район, с.м.т. Козин, вул. Солов'яненка, цільове призначення для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, кадастровий номер :05:009:01603 та будинок за №20, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с.м.т. Козин, «Рудики» житловий масив, вул. Мистецька, який розташований на вищевказаній земельній ділянці і складається, згідно з правовстановлюючим документом з: Б - гараж, І - свердловина, к-к2 - каналізації, р-р2 - ворота, згідно із Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно будинок складається з: житлового будинку (літ. А) цегла, загальною площею 796,1кв.м, житловою площею 102,0кв.м, гаражу (літ. Б) цегла, колонки питної (№3) мет. зруби, огорожі (№1) цегла, воріт (№2) метал, кан. Колодязя (№4-№5-№6) з/б кільця., що підтверджується іпотечним договором №13/07/105/11-КЛТ від 03.06.2011року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 (т.1 а.с.74-80).

27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги за вказаними кредитним та іпотечним договорами. Отже, ПАТ «Дельта Банк» стало новим кредитором (т.1 а.с.126-129).

15 жовтня 2013 року відповідачку та 11 листопада 2013 року третю особу було повідомлено про відступлення права вимоги (т.1 а.с.133-137).

Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитними договором належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30 вересня 2014 року складає 22759024,80 євро, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на час проведення розрахунку становить 374312218,67 грн. і складається із заборгованості за кредитом 17240180,34 євро, що за офіційним курсом НБУ на час проведення розрахунку становить 283545108 грн. 41 коп., відсотків 5178229, 72 євро, що на час проведення розрахунку становить 85165101 грн. 38 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 91834,27 євро, що на час проведення розрахунку становить 1510376 грн. 20 коп. та пені за несвоєчасне повернення відсотків 248780,47 євро, що на час проведення розрахунку становить 4091632 грн. 68 коп. (т.1 а.с.194-195).

За результатами судової економічної експертизи, проведеної у справі було встановлено, що заборгованість по кредитному договору від 30.06.2011 року за №04.1/07/11-КЛТ станом на 30.09.2014 року становить 21 303 533, 71 євро, та складається: з загальної суми заборгованості по кредиту 17 240 180,34 євро., заборгованість по кредитах, наданих на цілі, вказані у п.2.2.1 цього договору, на суму 14 970 180, 34 євро., заборгованості по кредитам, наданих на цілі вказані у п.2.2.2-п.2.2.3 цього договору, на суму 2 270 000,00євро., загальної суми заборгованості по відсоткам 4 063 353, 36 євро., заборгованості по відсоткам по кредиту згідно п.2.2.1 - 3 513 582, 41євро., заборгованості по відсоткам по кредиту згідно п.2.2.2-п.2.2.3 на суму 549 770, 95 євро (т.2 а.с.142-168).

Задовольняючи частково позов ПАТ «Дельта Банк», суд обґрунтовував свої висновки тим, що відповідач позичальник не виконує передбачених кредитним договором обов'язків по поверненню отриманих кредитних коштів шляхом внесення відповідних платежів і має прострочену заборгованість, чим у свою чергу порушує права товариства як нового кредитора, які підлягають до захисту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того, районний суд до вимоги про стягнення пені застосував положення п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, оскільки пеня нарахована позивачем за період понад один рік.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Проте, судова колегія вважає, що вимоги банку в частині розміру заборгованості, в рахунок якої повинно бути звернуто стягнення, підлягають задоволенню частково з урахуванням результатів судової економічної експертизи щодо розрахунку заборгованості. Також колегія суддів не погоджується з рішенням суду в частині встановлення початкової ціни продажу предмета іпотеки, з наступних підстав.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.1). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду (ч.3).

За положеннями статей 512-514,516 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання. До нового кредитора переходять у повному обсязі права первісного кредитора у зобов'язанні. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк», як новий кредитор відповідно до умов договору про відступлення права вимоги, кредитного, іпотечного договорів та вимог закону у встановленому законом порядку набув права вимоги до відповідача, тому доводи апелянта з цього приводу не заслуговують на увагу.

Крім того, судова колегія вважає, що задовольняючи позов і звертаючи стягнення на предмет іпотеки, шляхом його продажу на прилюдних торгах, суд допустив порушення норм матеріального права, прийшовши до помилкового висновку про можливість встановлення початкової ціни продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначену на підставі оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності.

При цьому суд залишив поза увагою вимоги ст.39 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду в тому числі має бути зазначено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Аналіз змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, та аналіз норм ст.ст.38,39 Закону України «Про іпотеку», дає підстави для висновку, що у розумінні норми ст.39 вказаного Закону початкова ціна предмету іпотеки для його реалізації має бути вказана у рішенні у грошовому виразі, тобто має бути зазначена конкретна грошова сума. При цьому визначення початкової ціни має відповідати процедурі, передбаченій ч.6 ст.38 цього Закону.

Аналогічні правові висновки зробив Верховний Суд України при розгляді справ № 6-61цс15 від 27 травня 2015 року та № 6-1935цс15 від 7 жовтня 2015 року, вказавши, що початкова ціна предмету іпотеки має бути вказана у грошовому вираженні і визначатися за процедурою згідно ч.6ст.38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про часткове задоволення позову банку з урахуванням вищезазначених матеріалів справи.

Положеннями ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються в тому числі початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно ч.6 ст.38 вказаного Закону ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Враховуючи вказані вимоги закону, а також те, що матеріали справи містять висновок суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «РМ Консалтинг» (сертифікат № 16987/14 від 30 вересня 2014 року, виданий Фондом Державного майна України), про оцінку предмета іпотеки, а саме домоволодіння до складу якого входять житловий будинок розташований на земельній ділянці, площею 0,108 га, за адресою: смт.Козин, житловий масив «Рудики», вул.Мистецька буд.20, який станом на 1 жовтня 2015 року становить 36 104 644 грн., колегія суддів встановлює початкову ціну реалізації у грошовому вираженні в розмірі 36 104 644 грн.

Понесені позивачем судові витрати по справі, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо нарахування заборгованості по відсоткам за серпень 2011 року після спливу позовної давності, про застосування якої просила остання, колегія суддів приходить до наступного.

Так, пунктом 2.10 кредитного договору встановлений порядок нарахування та сплати процентів. У відповідності з підпунктом 1 п. 2.10. Кредитного договору розрахунок суми процентів за користування кредитами починається з дня зарахування сум кредитів на позичкові рахунки, відкриті Банком для обліку заборгованості Позичальника за кредитами, наданими згідно з цим з цим Договором та додатковими угодами до нього.

Проценти нараховуються за кожним кредитом, наданим згідно з додатковою угодою, в останній робочий день місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом та у день повного погашення заборгованості за кредитом вказаний у відповідний Додатковій угоді, виходячи із суми заборгованості за кредитом, яка обліковується на позичковому рахунку, та процентної ставки, яка встановлена в Додатковій угоді (підпункт 2 п. 2.10. Кредитного договору).

Підпунктом 1 п. 2.11 Кредитного договору сторони встановили, що протягом періоду із дати укладання цього Договору до 01 червня 2012 року Позичальник сплачуватиме 50% (п'ятдесят) відсотків від суми процентів, що будуть нараховуватися за цим Договором. Починаючи з червня 2012 року Позичальник сплачуватиме проценти, що будуть нараховуватися за цим Договором у повному обсязі.

Підпунктом 2 п. 2.11. (в редакції Додаткової угоди №24 від 28.03.2012 року до Кредитного договору №04.1/07/11-КЛТ від 03.06.2011 року, надалі за текстом - Додаткова угода №24 від 28.03.2012 року) сторони визначили, що у період з дати укладання цього Договору до 01 грудня 2011 року, Позичальник сплачує проценти, що будуть підлягати сплаті відповідно із умовами цього Договору, двома платежами: проценти, що будуть нараховані із дати укладання цього Договору до 01 вересня, будуть підлягати сплаті 31 серпня 2011 року; проценти, що будуть нараховані із 01 вересня 2011 року по 01 грудня 2011 року, будуть підлягати сплаті 26 грудня 2011 року. У період з 01 грудня 2011 року по 01 червня 2012 року Позичальник сплачує проценти, що будуть нараховані згідно графіку.

На виконання вказаних умов договору позичальник здійснив часткове погашення за Кредитним договором, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості за Кредитним договором, який міститься у справі.

Наступне виконання зобов'язань по сплаті процентів мало б відбутися за Додатковою угодою №5 від 10.06.2011 року, №03 від 10.06.2011 року, №4 від 10.06.2011 року, №06 від '16.06.2011 року, №10 від 30.08.2011 року, №11 від 31.08.2011 року, №12 від 01.09.2011 року, №14 від 07.11.2011 року, №16 від 24.11.2011 року, №19 від 16.12.2011 року, №20 від 16.12.2011 року до Кредитного договору (в редакції в Додаткової угоди №24 від 28.03.2012 року) - не пізніше 27.04.2012 року та по сплаті кредиту за Додатковою угодою №4 від 10.06.2011 року, №05 від 10.06.2011 року, №10 від 31.08.2011 року, №11 від 31.08.2011 року, №12 від 01.09.2011 року, №19 від 16.12.2011 року, №20 від 16.12.2011 року (в редакції в Додаткової угоди №24 від 28.03.2012 року) - до 28.06.2013 року.

Таким чином, 3-х річний строк позовної давності по стягненню заборгованості за процентами (визначеною Додатковою угодою частиною) має обліковуватися з 28.04.2012 року, при цьому позивач звернувся до суду з позовною заявою 30 жовтня 2014 року, тобто до сплину строку позовної давності.

Твердження апелянта про відсутність реєстрації обтяження за позивачем на підставі договору відступлення прав вимоги, безпідставні та спростовуються матеріалами справи, в яких міститься витяг з Державного реєстру речових прав на нерухома майно про реєстрацію іпотеки за індексним №№23184306, 23184304 від 19.06.2014 року, з якого вбачається, що 18.06.2014 року державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 13877309 в наслідок якого відбулась заміна іпотекодаржателя за Іпотечним договором з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк», .

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерфольг-Україна» перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за кредитним договором № 04.1/07/11-КЛТ від 03 червня 2011 року, яка станом на 30 вересня 2014 року становить - 21 303 533, 71євро, та складається: з загальної суми заборгованості по кредиту 17 240 180,34 євро., заборгованість по кредитах, наданих на цілі, вказані у п.2.2.1 цього договору, на суму 14 970 180, 34 євро., заборгованості по кредитам, наданих на цілі вказані у п.2.2.2-п.2.2.3 цього договору, на суму 2 270 000,00євро., загальної суми заборгованості по відсоткам 4 063 353, 36 євро., заборгованості по відсоткам по кредиту згідно п.2.2.1 - 3 513 582, 41євро., заборгованості по відсоткам по кредиту згідно п..2.2.2-п.2.2.3 на суму 549 770, 95 євро, що за офіційним курсом Національно Банку України на час проведення розрахунку становить 350 357 915,39 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки у вигляді земельної ділянки площею 0,108 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с.м.т. Козин, вул. Солов'яненка, цільове призначення для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, кадастровий номер :05:009:01603 та будинку № 20, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с.м.т. Козин, житловий масив «Рудики», вул. Мистецька та розташований на вищевказаній земельній ділянці і належить на праві власності ОСОБА_2, щляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації у грошовому вираженні в розмірі 36 104 644 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 3 654 гри. сплаченого судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :