АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1950/16
Справа №639/9957/15ц Головуючий 1 інст. -Іванова І.В.
Категорія :спадкові Доповідач - Бобровський В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді Бобровського В.В.,

суддів Кокоші В.В.,

Шевченко Н.Ф.,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради про встановлення юридичного факту родинних відносин та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 січня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про встановлення факту родинних відносин з його племінницею ОСОБА_3, дочкою його старшої рідної сестри ОСОБА_5 та про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На обґрунтування позовних вимог представник ОСОБА_2 посилався на те,що після смерті племінниці він звернувся 14 квітня 2015 року з заявою до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, але листом державного нотаріуса від 05 листопада 2015 року на адресу його представника була повідомлено про неможливість документального підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем та рекомендовано встановити такий факт у судовому порядку.

Представник міської ради у письмових запереченнях за відсутністю документального підтвердження родинних відносин позивача із спадкодавцем у позові просить відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю заявлених ОСОБА_2 вимог.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник Харківської міської ради з посиланням на недоведеність факту родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 належними та допустимими доказами, ухвалення рішення судом в порушення норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та без дотримання вимог процесуального права, рішення районного суду просить скасувати, у позові ОСОБА_2, відмовити за безпідставністю заявлених ним вимог.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія відповідно до положень ст.308 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу представника Харківської міської ради відхилити з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та під час ухвалення рішення за ч.1 ст.214 цього Кодексу вирішує питання про наявність обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

По справі, згідно наданих доказів встановлено та не оспорюється те, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя належала на праві власності двокімнатна квартира АДРЕСА_1, яке відповідно до рішення Харківської міської ради від 20 листопада 2015 року № 12/15 «Про перейменування об'єктів топоніміки м.Харкова» перейменовано у Григорівське шосе. ОСОБА_3, як свідчить інформаційна довідка від 13 травня 2015 року зі спадкового реєстру (заповіти, спадкові договори), заповіту на випадок смерті не залишила.

Із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 у квітні 2015 року до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_2 про прийняття спадщини спадкоємцем третьої черги відповідно вимог ст..1269 ЦК України, як рідний дядько, проте свідоцтво йому не було видано у зв'язку із розбіжностями у написанні у свідоцтві про народження матері ОСОБА_3 ОСОБА_5.

При вирішення справи, судом також відповідно наданих документів встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та своє прізвище ОСОБА_10 змінив 21 липня 1975 року , а у посвідчені про народження матері ОСОБА_3 - ОСОБА_8, у якості матері зазначена ОСОБА_9 (запис від 23 травня 1925 року відділу актів громадянського стану Наркомату внутрішніх справ СРСР). За експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз доктора філологічних наук Б.М. Ажнюк від 14 серпня 2015 року на підставі Краткого словника єврейських імен, інших довідників визначено, що існує прецедентна практика вживання як взаємозамінних варіантів імен:ОСОБА_11; ОСОБА_12.

За таких обставин, відповідно актових записів про народження позивача, його рідної сестри, матері ОСОБА_3, суд дійшов правильного висновку про те, що він є її рідним дядьком та у відповідності до ст..1263 ЦК України є спадкоємцем за законом третьої черги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновку суду про під ставність і обґрунтованість заявлених ОСОБА_2, позовних вимог будь-якими належними та допустимими доказами.

Рішення судом ухвалене з додержанням вимог ст..ст.256-259 ЦПК України про встановлення факту родинних відносин, що має юридичне значення для успадкування квартири спадкоємцем третьої черги за законом, підстави для його скасування, задоволення апеляційної скарги міської ради у справі відсутні.

Керуючись ст..ст.303, 304, 308, 313, 314 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Харківської міської ради відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 січня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В.Бобровський

судді Н.Ф.Шевченко

В.В.Кокоша