АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6564/16 Справа № 203/2205/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся (Колодяжна) Н.Є.
Категорія 53
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської обласної ради, КП «Січ» Дніпропетровської обласної ради - про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради №55-КП від 19 жовтня 2015 року позивача було призначено виконуючим обовязки директора КП «Січ» Дніпропетровської обласної ради з 26 жовтня 2015 року строком на два місяці.

Розпорядженням того ж голови від 01 грудня 2015 року ОСОБА_2 звільнено з даної посади з 26 грудня 2015 року на підставі ст.36 ч.1 п.2 КЗпП України і цим же розпорядженням призначено на ту саму посаду з 28 грудня 2015 року строком на 3 місяці, а Розпорядженням від 25 березня 2016 року звільнено з посади з 28 березня 2016 року на підставі ст.36 ч.1 п.2 КЗпП України за закінченням строку трудового договору(контракту) з видачею йому трудової книжки.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні вимог про поновлення на роботі, стягненні заробітної плати за час вимушеного прогулу, райсуд обгрунтовано виходив із вірно встановлених обставин справи та вимог закону.

Так, Законом України «Про місцеве самоврядування», Положенням про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств, установ та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, затвердженим рішення Дніпропетровської обласної ради від 23 березня 2007 року (далі Положення)- голова обласної ради у міжсесійний період своїм розпорядженням на строк до трьох місяців призначає на посаду осіб, що виконують обовязки керівників підприємств, установ або закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області.

У відповідності до змісту ст.ст.21, 23, 24 КЗпП України, пунктом 1.5 Положення визначено, що з керівником підприємства, установи або закладу, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, укладається строковий трудовий договір (контракт) у письмовій формі.

Виходячи із наявного Розпорядження про призначення на посаду, суд обгрунтовано вважав укладеним між сторонами, зокрема, з позивачем як керівником, трудового договору- контракту.

Правилам ст.36 ч.1 п.2 КЗпП України, п.5.2, 5.6 Положення передбачено, що дія строкового трудового договору припиняється за закінченням терміну дії цього договору відповідно до ст.36 КЗпП України.. При цьому трудові відносини з керівником розриваються на підставі ст.36 ч.1 п.2 КЗпП України. (п.2 ч.1 ст.23 КЗпП України), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради від 25 березня 2016 року було оформлено припинення (звільнено з посади) трудових правовідносин із позивачем, причиною чого був сплив строку дії укладеного з ним договору. Суд вірно вважав, що дане розпорядження винесено уповноваженою особою на законних підставах, а тому не може бути визнане незаконним з підстав, наведених позивачем, а саме, продовження трудового договору на невизначений термін.

Так, відповідно до ст.39-1 КЗпП України - якщо після закінчення строку трудового договору трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.

Як вбачається у даному випадку- після спливу 2-місячного строку по першому договору позивач був звільнений з посади, після чого призначений на новий 3-місячний строк. За таких обставин дія першого договору не може вважатись продовженою, оскільки мала місце не пролонгація, а укладення нового, другого трудового договору(контракту) після спливу строку дії першого, що не виключало право роботодавця припинити трудовий договір (контракт) із позивачем на підставі ст.36 ч.1 п.2 КЗпП України.

А в зв*язку з цим, не підлягала задоволенню і решта позовних вимог про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки ці вимоги є похідними від першої позовної вимоги - про визнання незаконним розпорядження.

Крім того, підставою для відмови у задоволенні позову суд вважав також пропуск позивачем місячного строку позовної давності для звернення до суду із даним позовом у відповідності до ст.233 КЗпП України, при тому, що звернення позивача до суду з приводу поновлення вказаного строку у відповідності до ст.234 КЗпП України не малось.

Дані висновки суду є зайвими, оскільки з*ясування питання щодо пропуску строку позовної давності могло б мати місце у разі визнання судом позовних вимог обґрунтованими, а з огляду на те, що суд визнав вимоги по суті такими, що не підлягають задоволенню,- вирішення питання строку позовної давності не має правового значення.

Суд вірно визнав помилковим твердження позивача про неможливість припинення трудового договору (контракту) з ним без його письмової заяви про звільнення, виходячи з положень абзацу 2 п.1.3 Положення та правил ст.ст.36, 38, 39 КЗпП України, з яких слідує, що заява працівника про його звільнення може мати місце лише в тих випадках, коли звільнення відбувається за його ініціативою до закінчення строку дії договору або ж при розірванні безстрокового трудового договору також за ініціативи працівника.

З огляду на наведене вище, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов не підлягає задоволенню за безпідставністю позовних вимог.

Доводи апелянта у скарзі про відсутність доказів того, що йому було відомо про наявність розпорядження від 01 грудня 2015 року, про отримання останнього, про відсутність наказів про звільнення позивача з роботи 26 грудня 2015 року та призначення на роботу 28 грудня 2015 року, відсутність в трудовій книжці записів про звільнення та призначення на вказані дати, - не заслуговують на увагу, оскільки йому було відомо про укладення договору-контракту строком на два місяці, а тому він не міг не знати про наслідки спливу даного строку, не цікавитись цим питанням, оскільки це було в його інтересах та його обов*язком у вирішенні питання працевлаштування уподальшому.

Крім того, розпорядження від 01 грудня 2015 року є чинним, у встановленому законом порядку позивачем не оспорювалось, а тому підстав вважати його таким, що не виносилось, чи є незаконним, - немає.

Доводи скарги, що стосуються строків та порядку отримання позивачем трудової книжки з посиланням на дотримання строків позовної давності,- за наведених вище причин не впливають на законність судового рішення, правильно розглянутого по суті.

Не може бути підставою для скасування рішення посилання позивача у скарзі на незаконність висновків суду про укладення сторонами контракту, оскільки контракт є формою трудового договору, який у відповідності до вимог ст.24 ч.1, 3 КЗпПУ був укладений у письмовій формі на визначений строк і погоджений сторонами.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_3