_____________________________________________________________________________________________________________________ ____
Провадження № 2-о/520/402/16
УХВАЛА

24.10.2016

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2016 року зазначена заява, була залишена без руху та запропоновано заявнику протягом п'яти днів, з дня отримання ухвали, усунути зазначені недоліки в ухвалі суду.

20 жовтня 2016 року представник заявника надав до Київського районного суду м. Одеси, відповідно до ухвали суду від 17.10.2016 усунення недоліків.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, суддя дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів заяви, що 22 лютого 1999 року між громадянином ОСОБА_2 та громадянкою ОСОБА_1 був укладений договір №23762 купівлі продажу нерухомого майна, відповідно до якого гр. ОСОБА_2 продав а гр. ОСОБА_1 купила квартиру загальною площею 48.40 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і ПетроваАДРЕСА_1. Вказаний договір був укладений на Одеській товарній біржі.

Згідно роз`яснень ВССУ, викладених в листі від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

ВССУ звертає увагу судів на те, що після набуття чинності ЦК України з 1 січня 2004 року встановлення факту володіння особою будинком на праві власності в порядку окремого провадження не допускається.

Отже, документи, що засвідчують право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, а саме квартири за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і ПетроваАДРЕСА_1, існували, тому, застосуванню у даному випадку підлягає cт.392 ЦК України.

За таких обставин, встановлення факту володіння особою будинком (квартири) на праві власності в порядку окремого провадження не допускається.

Згідно ч.4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо з заяви по встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Таким чином, оскільки є підстави вважати, що в даному випадку існує спір про право, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 392 ЦК України, ст. ст. 122, 210, 256 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Роз'яснити заявнику, що відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду за захистом порушеного права у порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 5 днів після отримання її копії.

Суддя Бескровний Я. В.