Справа №359/7574/15-ц
Провадження №2/359/2225/2015
УХВАЛА

6 січня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглядаючи у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

встановив:

В серпні 2015 року ПрАТ «СК «Уніка» звернулась до суду з вказаним позовом та просить стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 82558 гривень 4 копі-йок.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно відповідача та рахунки, відкриті на її імя.

ОСОБА_3 та її представник не зявились у судове засідання. Вони завчасно у встановленому законом порядку повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується телефонограмою (а.с.75) та копією витягу з журналу від-правлення телефонограм (а.с.76).

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Встановлено, що представник позивача ОСОБА_1не приєднав до поданої ним заяви жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_3 має намір відчужити своє майно та з цією метою відшуковує покупців, розміщує обяви в засобах масової інфор-мації, укладає попередні договори тощо. Крім того, відсутні докази на підтвердження того, що на імя відповідача відкриті рахунки, та ОСОБА_3 вживає заходи, спрямо-вані на зняття грошових коштів з них. Ця обставина свідчить про те, що представник позивача ОСОБА_1не довів реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання мож-ливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на це суд вважає, що відсутні підстави для накладення арешту на все май-но відповідача та рахунки, відкриті на її імя.

Крім того, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосу-вання практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Встановлено, що накладення арешту на майно та рахунки ОСОБА_3 на під-ставі припущень представника позивача ОСОБА_1 призведе до свавільного та не виправ-даного втручання у право відповідача на мирне володіння її майном та грошовими кош-тами, що є прямим порушенням ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає, що ця обставина є додатковою підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.208, ч.4 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забез-печення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_4