Справа № 461/5526/14 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/783/2310/16 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення 93179,48 грн матеріальної шкоди, 5000 грн моральної шкоди та 350 грн судових витрат за надання правової допомоги, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, покликаючись на те, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 15 лютого 2011 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України, та стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 52 000 грн. заподіяних збитків. ОСОБА_5 частково сплатив вказану суму, у зв'язку з чим ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача 24947 грн. 83 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 350 грн. витрат на правову допомогу.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 93179 грн. 48 коп. матеріальної шкоди, яка складається із: 3% - 2899 грн. 48 коп., збитки завдані інфляцією у розмірі 90280 грн., а також 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 350 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

На вищезазначене рішення подано апеляційну скаргу представником позивача - ОСОБА_4. Вважає оскаржуване рішення незаконним та необгрунтованим, винесеним з неправильним застосуванням норм матеріального права, а відтак просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове , яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що судом не вірно було застосовано норми ст. 625 ЦК України, а також суд дійшов передчасного висновку, щодо відсутності між відповідачем та позивачем договірних зобов'язань, в результаті чого суд позбавив позивача права вимагати від відповідача справедливої відповідальності за невиконання саме договірних зобов'язань, тим більше, що таке право позивача в даних правовідносинах було встановлене рішенням суду, що набрало законної сили.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 20 лютого 2015 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 листопада 2014 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення 93179 грн. 48 коп. та стягнення 350 грн. судових витрат скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 93 179 грн. 48 коп. матеріальної шкоди та 350 грн. судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 922 грн. 05 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Львівської області від 20 лютого 2015 року в частині позову про стягнення 93179 грн. 48 коп. та стягнення 350 грн. судових витрат скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача на підтримання апеляційної скарги і представника відповідача на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо застосування відповідальності за порушення грошового зобов»язання, суд першої інстанції послався на те, що ця норма регулює правовідносини між боржником та кредитором щодо невиконання договірних зобов»язань, а не до відносин стосовно відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Даний спір виник із виконання вироку суду, а не з договірних зобов»язань.

Проте, колегія суддів не погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у спорі про застосування наслідків порушення грошового зобов»язання ( справа № 6-113 цс 14 , постанова від 01.10.2014 року), будь-яке зобов»язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов»язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відтак, колегія суддів вважає, що у зв»язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов»язання у даному спорі підлягали застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України, які судом першої інстанції помилково не були застосовані і тим самим , допущено порушення норм матеріального права.

Згідно матеріалів справи вимога про сплату боргу була пред»явлена позивачем 05.04.2011 року, шляхом подання державній виконавчій службі заяви про відкриття виконавчого провадження.

Згідно, розписки позивача, поданої державною виконавчою службою на вимогу апеляційного суду, залишок боргу в розмірі 12000 грн було сплачено відповідачем позивачеві 10.06.2014 року.

Отже, відповідальність за прострочення виконання грошового зобов»язання слід застосовувати за період з 06.04.2011 року по 10.06.2014 року.

При цьому при розрахунку інфляційних втрат , такі не підлягають нарахуванню за місяці, в яких індекс інфляції становив 100 %, або був нижчим за 100 відсотків (дефляція) .

Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 06.04.2011 року становила 52000 гривень.

Таким чином у квітні 2011 року відповідач мав сплатити позивачеві 52000 гривень, однак жодних проплат у квітні 2011 року здійснено не було. Коефіцієнт інфляції за квітень 2011 року становив 1,3%, отже інфляційні втрати за вищезазначений місяць становили 676 грн ( 52000 грн * 1,3%=676 грн).

У травні 2011 року відповідач сплатив 2000 грн боргу, залишок боргу станом на 01.06.20111 року - 50000 грн, коефіцієнт інфляції за травень 2011 року - 0,8 %, отже інфляційні втрати за травень становили 400 грн (50000 грн * О,8% = 400 грн).

У червні відповідач сплатив 2000 грн, залишок боргу на 01.07.2011 року- 48000 грн, коефіцієнт інфляції за червень - 0,4%, інфляційні втрати за червень - 192 грн (48000* 0,4% = 192 грн).

У липні відповідач сплатив 2000 грн, залишок боргу на 01.08.2011 року- 46000 грн, індекс інфляції за липень 98,7% (дефляція), відтак інфляційні втрати за липень 2011 року не нараховуються.

У серпні відповідач сплатив 2000 грн, залишок боргу на 01.09.2011 року 44000 грн,

індекс інфляції за серпень 99,6 % (дефляція), відтак інфляційні втрати за серпень 2011 року не нараховуються.

У вересні відповідач сплатив 2000 грн, залишок боргу на 01.10.2011 року 42000 грн, коефіцієнт інфляції за вересень 0,1%, інфляційні втрати за вересень 42 грн (42000 грн * 0,1% = 42 грн).

У жовтні відповідач сплатив 2000 грн, залишок боргу на 01.11.2011 року 40000 грн, індекс інфляції за жовтень 2011 року - 100%, відтак інфляційних втрат за жовтень 2011 року немає.

У листопаді відповідач сплатив 2000 грн,залишок боргу на 01.12.2011 року 38000 грн,

коефіцієнт інфляції за листопад 2011 року - 0,1%, інфляційні втрати за листопад 38 грн (38000 грн * 0,1% = 38 грн).

У грудні відповідач сплатив 2000 грн, залишок боргу на 01.01.2012 року 36000 грн, коефіцієнт інфляції 0,2%, інфляційні втрати за грудень 72 грн (36000 * 0,2% = 72 грн).

Відтак, загальний розмір інфляційних втрат за квітень - грудень 2011 року становить

1420 грн (676+400+192++42+38+72= 1420).

У січні 2012 року сплати боргу не було проведено, коефіцієнт інфляції за січень 2012 року 0,2%, інфляційні втрати за січень 2012 року 72 грн (36000 грн * 0,2%=72 грн).

У лютому 2012 року сплати боргу не проведено, коефіцієнт інфляції за лютий 0,2%, інфляційні втрати за лютий 72 грн (36000 грн * 0,2%=72 грн).

У березні 2012 року сплати боргу не проведено, коефіцієнт інфляції за березень 0,3%, інфляційні втрати за березень 108 грн (36000 грн * 0,3%=108 грн).

У квітні 2012 року сплати боргу не проведено, індекс інфляції 100%, відтак інфляційних втрат за квітень немає.

У травні 2012 року сплати боргу не проведено, індекс інфляції за травень 99,7%

(дефляція), інфляційні втрати за травень 2012 року не нараховуються.

У червні 2012 року відповідач сплатив 2000 грн, індекс інфляції за червень 99,7%, (дефляція), ), інфляційні втрати за червень 2012 року не нараховуються. Залишок боргу на 01.07.2012 року - 34000 грн.

У липні 2012 року відповідач сплатив 2000 грн, індекс інфляції за липень 99,8%, (дефляція), ), інфляційні втрати за липень 2012 року не нараховуються. Залишок боргу на 01.08.2012 року - 32000 грн.

У серпні 2012 року відповідач сплатив 2000 грн, індекс інфляції за серпень 99,7%, (дефляція), ), інфляційні втрати за серпень 2012 року не нараховуються. Залишок боргу на 01.09.2012 року - 30000 грн.

У вересні 2012 року сплати боргу не проведено, коефіцієнт інфляції за вересень 0,1%,, інфляційні втрати за вересень 30 грн (30000 грн * 0,1% = 30 грн).

У жовтні відповідач сплатив 2000 грн, індекс інфляції за жовтень 100%, відтак інфляційних втрат за жовтень немає. Залишок боргу на 01.11.2012 року 28000 грн.

У листопаді відповідач сплатив 2000 грн, індекс інфляції за листопад 99,9% (дефляція), інфляційні втрати за листопад 2012 року не нараховуються. Залишок боргу на 01.12.2012 року 26000 грн.

У грудні 2012 року відповідач сплатив 2000 грн, залишок боргу на 01.01.2013 року 24000 грн, коефіцієнт інфляції за грудень 0,2%, інфляційні втрати 48 грн (24000*0,2=48 грн).

Відтак, загальний розмір інфляційних втрат за 2012 рік становить 330 грн (72+72+108+30+48=330).

У січні 2013 року сплати боргу не проведено, коефіцієнт інфляції за січень 2013 року 0,2%, інфляційні втрати за січень 2013 року 48 грн (24000*0,2%=48 грн). Залишок боргу на 01.02.2013 року- 240000 грн.

У лютому 2013 року сплати боргу не проведено, індекс інфляції за лютий 99,9% (дефляція), інфляційні втрати за лютий 2013 року не нараховуються. Залишок боргу на 01.03.2013 року- 240000 грн.

22 березня 2013 року відповідач сплатив 2000 грн, індекс інфляції за березень 100%, відтак інфляційних втрат за березень 2013 року немає. Залишок боргу на 01.04.2013 року 22000 грн.

У квітні 2013 року сплати боргу не проведено, індекс інфляції за квітень 100%, відтак інфляційних втрат за квітень 2013 року немає. Залишок боргу на 01.05.2013 року 22000 грн.

27 травня 2013 року відповідач сплатив 4000 грн, коефіцієнт інфляції за травень 0,1%, інфляційні втрати за травень 18 грн ( 18000*0,1%=18 грн). Залишок боргу на 01.06.2013 р - 18000 грн.

У червні 2013 року сплати боргу не проведено, індекс інфляції за червень 2013 року 100%, відтак інфляційних втрат за червень немає.

У липні 2013 року сплати боргу не проведено, індекс інфляції за липень 99,9% (дефляція), інфляційні втрати за липень не нараховуються.

У серпні 2013 року сплати боргу не проведено, індекс інфляції за липень 99,3% (дефляція), інфляційні втрати за липень не нараховуються.

02.09.2013 року відповідач сплатив 2000 грн. індекс інфляції за вересень 100%, відтак інфляційних втрат за вересень 2013 року немає. Залишок боргу на 01.10.2013 року 16000 грн.

У жовтні 2013 року сплати боргу не проведено, коефіцієнт інфляції за жовтень 0,4%,

інфляційні втрати за жовтень 64 грн (16000*0,4%=64).

У листопаді 2013 року сплати боргу не проведено, коефіцієнт інфляції за листопад

0,2%, інфляційні втрати за листопад 32 грн (16000*0,2%=32).

05.12.2013 року відповідач сплатив 4000 грн, коефіцієнт інфляції за грудень 0,5%, інфляційні втрати за грудень 2013 року 60 грн (12000*0,5%=60грн). Залишок боргу на 01.01.2014 року - 12000 грн.

Відтак, загальний розмір інфляційних втрат за 2013 рік становить 222 грн (48+18+64+32+60=222).

Протягом січня-травня 2014 року сплата боргу не проводилася.

Коефіцієнт інфляції за січень 2014 року - 0,2%, інфляційні втрати за січень - 24 грн (12000* 0,5%= 24).

Коефіцєнт інфляції за лютий 0,6%, інфляційні втрати за лютий 72 грн (12000*0,6%= 72)

Коефіцієнт інфляції за березень 2,2%, інфляційні втрати за березень 264 грн (12000* 2,2% =264).

Коефіцієнт інфляції за квітень 3,3%, інфляційні втрати за квітень 396 грн (12000 * 3,3% = 396).

Коефіцієнт інфляції за травень 3,8%, інфляційні втрати за травень 456 грн (12000* 3,8% = 456).

10.06.2014 року відповідач сплатив позивачеві 12000 грн, отже інфляційні втрати за червень 2014 року не нараховуються.

Відтак, загальний розмір інфляційних втрат за 2014 рік становить 1212 грн (24+72+264+396+456 = 1212).

Загальний розмір інфляційних втрат за період з квітня 20111 року по травень 2014 року включно становить 3184 грн ( 1420+330+222+1212=3184).

3% річних за період прострочення з 06.04.2011 року по 15 травня 2011 року становить 170,96 грн (52000* 0,03 : 365 дн*40 дн=170,96 грн).

Колегія суддів, погоджується з правильністю обчислення позивачем розміру трьох процентів річних за прострочення виконання зобов»язання за період з 15 травня 2011 року по 15 грудня 2012 року в загальному розмірі 1764,26 грн (127,40+118,36+117,21+112,11 +103,56+101,92+ 93,70+540+83,61+81,31+150+71,15+63,93 = 1764,26).

3% річних за період прострочення з 15 грудня 2012 року по 22.03.2013 року (дата повернення боргу в розмірі 2000 грн) становить 191,34 грн (24000*0,03 :365*97 дн= 191,34).

3% річних за період прострочення з 23.03.2013 року по 27.05.2013 року (дата повернення боргу в розмірі 4000 грн) становить 119,34 грн ( 22000*0,03:365*66 дн=119,34).

3% річних за період прострочення з 28.05.2013 року по 02.09.2013 року (дата повернення боргу в розмірі 2000 грн) становить 144,99 грн (18000*0,03:365*98дн=144,99).

3% річних за період прострочення з 03.09.13 року по 05.12.2013 року (дата повернення боргу в розмірі 4000 грн) становить 123,62 грн (16000*0,03:365*94 дн=123,62).

3% річних за період прострочення з 06.12.2013 року по 10.06.2014 року (дата повернення боргу в розмірі 12000 грн) становить 184,44 грн (12000* 0,03:365*187 дн=184,44).

Загальний розмір трьох процентів річних за період прострочення з 06.04.2011 року по 10.06.2014 року становить 2698,95 грн (170,96+1764,26+191,34+119,34+144,99+123,62+ 184,44 = 2698,95).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що за прострочення виконання грошового зобв»язання за період з 06.04.2011 року по 10.06.2014 року з відповідача належить стягнути на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 3184 грн та три проценти річних в розмірі 2698,95 грн, а всього - 5882,95 грн (3184+2698,95=5882,95).

Позивачем було пред»явлено вимоги майнового характеру у розмірі 93179,48 грн, у зв»зку з частковим задоволення позовних вимог майнового характеру , судові витрати , понесені позивачем у сумі 350 грн, належить стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 22,10 грн (5882,95* 350:93179,48=22,10).

Керуючись ч. 2 ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 листопада 2014 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 93179 грн 48 коп та стягнення 350 грн судових витрат, - скасувати і ухвалити у цій частині нове рішення.

Позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 за період прострочення з 06.04.2011 року по 10.06.2014 року інфляційні втрати в розмірі 3184 (три тисячі сто вісімдесят чотири) грн , три проценти річних в розмірі 2698 (дві тисячі шістсот дев»яносто вісім) грн. 95 коп, та витрати на оплату правової допомоги в розмірі 22 (двадцять дві) грн 10 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий _______________ Тропак О.В.

Судді: ________________ Приколота Т.І.

________________ Федоришин А.В