Ухвала

іменем україни

30 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд», третя особа на стороні відповідача - Чернівецька міська рада, про визнання майнового права на об'єкт інвестування, зобов'язання вчинити дії та стягнення упущеної вигоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 25 листопада 2015 року,

встановила:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» (далі - ТОВ «Гіпербуд») про визнання майнового права на об'єкт інвестування, зобов'язання вчинити дії та стягнення упущеної вигоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від

5 жовтня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 25 листопада

2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 жовтня 2015 рокувизнано неподаною та повернуто заявнику з підстав, передбачених ч. 2 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Визнаючи неподаною та повертаючи ОСОБА_3 її апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що остання у наданий їй строк не усунула недоліки апеляційної скарги, а саме не сплатила судовий збір.

Проте даний висновок не ґрунтується на процесуальному законі.

Відповідно до вимог ст. ст. 121, 297 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог ст. 295 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для виправлення недоліків. Якщо автор скарги у встановлений строк виправить недоліки, скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною та повертається суб'єкту звернення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою апеляційного суду від

26 жовтня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 жовтня 2014 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору, який не перевищує 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. п. 1, 6, 7 постанови пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Згідно зі статтею 5 Закону № 3674-VI визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів».

Пред'являючи позов ОСОБА_3 посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів», просила визнати за нею майнові права об'єкт інвестування - нежитлове приміщення АДРЕСА_1, зобов'язати ТОВ «Гіпербуд» виконати в натурі договір від 19 листопада 2012 року та передати у власність вказане нежитлове приміщення, стягнути з ТОВ «Гіпербуд» на її користь 110 050 грн.

Зазначала, що метою укладеного між нею та ТОВ «Гіпербуд» договору інвестування будівництва є придбання в нього конкретного приміщення для своїх власних потреб у власність, а відтак виступає в якості споживача послуг, які надаються забудовником.

Відповідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Згідно з преамбулою вказаний Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Постановляючи ухвалу, апеляційний суд на вказане уваги не звернув та помилково вважав, що на дані правовідносини не розповсюджуються положення Закону України «Про захист прав споживачів».

З урахуванням наведеного, постановлена в справі ухвала апеляційного суду не може залишатись в силі та з підстав, передбачених п. 2 ч. 1

ст. 342 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 25 листопада

2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська