233 № 233/1386/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Мазепа Н.А., заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецької області про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з заявою, ОСОБА_1 просить встановити факт смерті батька її чоловіка ОСОБА_2, посилаючись на те, що 09 березня 2016 року у м. Донецьку Донецької області помер батько її чоловіка ОСОБА_2.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю з тих же підстав, пояснивши, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно для отримання свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану та подальшого оформлення допомоги на поховання.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1). Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч.2). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч.4).

За твердження заявника, 09 березня 2016 року у м. Донецьку Донецької області помер батько її чоловіка ОСОБА_2.

Вказаний факт підтверджується показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 09 березня 2016 року у м. Донецьку Донецької області помер тесть заявника ОСОБА_1, який був похований 10.03.2016 року на кладовищі у м. Донецьку.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 був батьком чоловіка заявника ОСОБА_1 та постійно мешкав у м. Донецьку Донецької області. 09 березня 2016 року ОСОБА_5 помер та 10 березня 2016 року був похований на кладовищі у м. Донецьку.

Таким чином, наявність таких доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, оскільки отримання будь-яких інших доказів через не роботу відділень УДППЗ «Укрпошта» на вказаній території та інших державних органів робить неможливим отримання офіційної інформації про смерть особи.

В той же час, суд не приймає як допустимі докази: копію лікарського свідоцтва про смерть № 829 від 10.03.2016 року, виданого КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи, та копію довідки про причину смерті № 829 від 10.03.2016 року, виданої КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи», оскільки зазначені документи видані установою на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, у звязку з чим є недійсними та не створюють правових наслідків.

Заявник зверталась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції з приводу державної реєстрації смерті ОСОБА_2, та останній листом від 21.03.2016 року № 105/03.2-85 надав їй розяснення щодо виконання умов для реєстрації смерті ОСОБА_2

З огляду на викладене та ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 на території України є обєктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник ОСОБА_6, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті ОСОБА_2, що надасть можливість отримати заявником видане державним органом України свідоцтво про смерть та в подальшому оформити допомогу на поховання.

За таких обставин, заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст. 257-1, ст. 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити, встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, померлого 09 березня 2016 року у м. Донецьк, Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 25.03.2016 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш