Номер провадження 22-ц/788/456/16 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання- Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 26 січня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, акціонерного товариства «Просто-страхування»,

про стягнення шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 10 вересня 2015 року ОСОБА_3, керуючи своїм автомобілем «Sang Yong», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись заднім ходом, не побачив його автомобіль - «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 та допустив зіткнення. В результаті огляду його автомобіля виявлено пошкодження правих передніх дверей. Відповідач визнав свою вину та погодився відшкодувати всі завдані збитки. За участю ОСОБА_3 та представника страхової компанії - Федоренко І.І., з якою ОСОБА_3 уклав договір про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було складено та підписано сторонами повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та акт огляду транспортного засобу та погодження на заміну пошкоджених дверей на нові. За заявою про виплату страхового відшкодування від 22 вересня 2015 року, страховою компанією йому було відшкодовано 5824,52 грн., в тому числі: 2314,76 грн. - вартість робіт та матеріалів та 3509,76 грн. - вартість передніх дверей з урахуванням зносу, коефіцієнт якого складає 0,48 від ринкової вартості. Дослідження ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу та визначення коефіцієнту проводилося експертом відділу адміністрування витрат по регіональній мережі АТ «ПРОСТО-страхування» ОСОБА_6 Нарядом - замовленням №675, виданим фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 встановлена вартість пошкоджених дверей, а також перелік та вартість робіт, матеріалів, пов'язаних з їх заміною і загальна вартість склала 9626,76 грн., в тому числі: 2314,76 грн. - вартість робіт та матеріалів, 7312 грн. - вартість правих передніх дверей. У добровільному порядку ОСОБА_3 відмовляється відшкодувати вказані збитки.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 4618 грн., в тому числі: матеріальні збитки на відновлювальний ремонт транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3400 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1218 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 26 січня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3400 грн. на відшкодування збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 487,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, стягнувши з відповідача АТ «Просто-страхування» збитки завдані позивачу внаслідок ДТП.

По суті доводить, що в частині розміру страхового відшкодування ліміт страхового відшкодування, який становить 25000 грн. є достатній для виплати позивачу завданої шкоди; вважає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність зобов'язана виплачувати потерпілому лише різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Суд помилково послався на постанову Кабінету Міністрів України № 1175 від 28 вересня 1996 року, яка втратила чинність.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, а ОСОБА_4 заперечував проти них, вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції в цілому правильно виходив з того, що 10 вересня 2015 року відповідач ОСОБА_3, керуючи своїм транспортним засобом - автомобілем «Sang Yong», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись заднім ходом, не побачивши автомобіль позивача ОСОБА_4 - «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2, допустив зіткнення. В результаті огляду автомобіля позивача виявлено механічні пошкодження правих передніх дверей.

Актом огляду транспортного засобу від 10 вересня 2015 року автомобіля «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 проведено опис пошкоджень та вказана необхідність заміни правих передніх дверей. Акт підписаний учасниками ДТП: ОСОБА_4 та ОСОБА_3

АТ «ПРОСТО-страхування» на підставі висновку експерта відділу адміністрування виплат по регіональній мережі ОСОБА_6 від 30 жовтня 2015 з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,48 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 5824,52 грн. на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_7

Автомобіль марки «Sang Yong», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, був застрахований у акціонерному товаристві «ПРОСТО-страхування». Відповідно до полісу від 01 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та АТ «ПРОСТО-страхування», цивільно-правова відповідальність водія перед третіми особами була застрахована з лімітом 50000 грн. за майнову шкоду, заподіяну третім особам. Розмір реальних майнових збитків від дій відповідача становить 9224,52 грн.

За виконання ремонтних робіт пошкодженого автомобіля, позивач відповідно до акта виконаних робіт від 12 січня 2016 року сплатив на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 фактичну вартість ремонту з урахуванням заміни правих передніх дверей у розмірі 3400 грн. АТ «ПРОСТО-страхування» на користь вказаної фізичної особи-підприємця перерахувало 5824,42 грн. Фізична особа-підприємець ОСОБА_7 є платником єдиного податку і займається технічним обслуговуванням та ремонтом автотранспортних засобів.

Зазначені факти підтверджуються належними, допустимими та достовірними доказами та ґрунтуються на наступних положеннях законів.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 названого Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 названого Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до розрахунку коефіцієнту фізичного зносу КТЗ, складеного експертом відділу адміністрування виплат по регіональній мережі ОСОБА_6, ринкова вартість досліджуваного КТЗ, визначена в п.1.2., складає 135843.98 грн.; ціна нового КТЗ складає 261489 грн. Таким чином, коефіцієнт фізичного зносу Ез=0,48. Висновок: коефіцієнта фізичного зносу (Ез) автомобіля Dacia Logan, держ.№ НОМЕР_4 складає 0,48 (7312 грн.*0,48=3509,76+2314,76(роботи і матеріали)=5824,52грн.) (а.с.14).

З фотокопії повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку вбачається, що ОСОБА_3 підписав європротокол (а.с.11).

З акту надання послуг № 1 від 12 січня 2016 року вбачається, що ОСОБА_4 - Замовник та фізична особа-підприємець ОСОБА_7 - Виконавець склали даний акт про те, що на підставі основного договору, виконавцем були виконані наступні роботи: ремонт автомобіля НОМЕР_3, загальною вартістю робіт - 9224,52 грн. (а.с.60 зворот).

З фотокопії квитанції вбачається, що ОСОБА_4 сплатив фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 3400 грн.(а.с.60).

З фотокопії витягу з реєстру платників єдиного податку вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_7 надає перелік видів господарської діяльності першої та другої груп, зокрема, технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (а.с.61).

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У правовій позиції Верховного Суду України, постанова № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року, Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіював шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції послався на постанову Кабінету Міністрів України № 1175 від 28 вересня 1996 року, проте дана постанова втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06 січня 2005 року № 16.

Отже, в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні з підстав порушення норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Змінити рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 26 січня 2016 року в оскаржуваній частині, виключивши з його мотивувальної частини посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року № 1175.

В іншій оскаржуваній частині рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 26 січня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -