У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Касьяна О.П., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Львівського комунального підприємства «№ 503» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за утримання та обслуговування будинку; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Львівського комунального підприємства «№ 503» про захист прав споживачів, за касаційною скаргоюОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Львівське комунальне підприємство «№ 503» (далі - ЛКП «№ 503») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 є власником та проживає у квартирі АДРЕСА_1, в якій також зареєстровані та проживають ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Вказаний будинок знаходиться на балансі ЛКП «№ 503», який надає послуги з його утримання та обслуговування. Посилаючись на те, що відповідачі відмовляються від оплати наданих послуг, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідачів заборгованість по їх оплаті у розмірі 1 526 грн 64 коп.

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому, посилаючись на відсутність укладеного договору про надання послуг з утримання та обслуговування будинку, а також на те, що надані послуги є неналежної якості, просив суд визнати діяльність та бездіяльність ЛКП «№ 503» такими, що не відповідають чинному законодавству, зобов'язати відповідача надати договір про надання послуг, стягнути з ЛКП «№ 503» на його користь 3 000 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його прав. В подальшому ОСОБА_4 доповнив свій позов та додатково просив суд зобов'язати відповідача надати ключі для виготовлення дублікатів та виділити підвальне приміщення для користування.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15 травня 2015 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ЛКП «№ 503» про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання та обслуговування будинку скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 солідарно на користь ЛКП «№ 503» заборгованість з утримання та обслуговування будинку по АДРЕСА_1 за період з 01 березня 2013 року по 01 січня 2015 року в сумі 1 526 грн 64 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення первісного позову та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що відповідачі є споживачами послуг з утримання та обслуговування будинку, а тому зобов'язані їх оплачувати. Відсутність договору на отримання цих послуг не звільняє їх від обов'язку від оплати отриманих послуг. При цьому, залишаючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення зустрічного позову без змін, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про його безпідставність.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження апеляційного суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
О.П. Касьян О.В. Попович