ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/922/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2016 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Караула О.А., за участю секретаря судового засідання Дудки В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ Держгеокадастру у Петриківському районі та приватний нотаріус Березівського району Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

27.09.2016 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від представника позивача ОСОБА_3 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ Держгеокадастру у Петриківському районі та приватний нотаріус Березівського району Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер батько позивача ОСОБА_1, ОСОБА_4. Після його смерті лишилось спадкове майно у виді земельної ділянки, розміром 0.1452 га, що розташована в АДРЕСА_1 та має кадастровий № НОМЕР_2. Вказана земельна ділянка була виділена йому для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі рішення сесії Єлизаветівської сільради, від 27.09.2010 року № 980-43/V.

ОСОБА_1 стверджує, що вона та її брат ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги, тому вона вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину, через відсутність оригіналу Акту на право власності на вказану ділянку. Брат на спадщину не претендує.

Позивач зауважує, що, відповідно до листа з Держгеокадастру у Петриківському районі, від 19.04.2016 року, спірна земельна ділянка належить ОСОБА_4, однак Державний акт на право власності на цю ділянку він не отримав.

З огляду на викладене ОСОБА_1 просить суд визнати за нею, як спадкоємцем першої черги, право на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька, ОСОБА_4: земельну ділянку, розміром 0.1452 га, яка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 та має кадастровий № НОМЕР_2.

Представник позивача ОСОБА_3 надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності та за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити (а.с.45)

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.41).

Представники третіх осіб до суду не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Причини неявки суду невідомі.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, про що є копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, видане 24.05.2012 року, з відповідним актовим записом № 04.

Після його смерті відкрилася спадщина у виді земельної ділянки розміром 0.1452 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 та має кадастровий № НОМЕР_2, що підтверджено копією Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4, який було видано на підставі рішення сесії Єлизаветівської сільської ради від 27.09.2010 р. № 980-43/V.

У листі з Держгеокадастру у Петриківському районі за № 29-417-99.8-916/2-16, також, зазначено, що власником спірної земельної ділянки є ОСОБА_4, та те, що вказаний Державний акт власнику не видавався.

З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016, від 04.05.2016 року встановлено, що ОСОБА_5 є власником спірної ділянки, що посвідчено Державним актом від 29.12.2012 НОМЕР_6 з доданим кадастровим планом земельної ділянки із зазначенням кадастрового номеру такої ділянки: НОМЕР_2.

Родинні відносини між позивачем та спадкодавцем встановлено із Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, згідно якого ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

21 серпня 1999 року ОСОБА_2 уклала шлюб із ОСОБА_6, про що є копія Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5, з відповідним записом № 236.

Листом № 456/02-14, від приватного нотаріусу Березівського районного нотаріального округу Одеської області. про відмову у вчиненні нотаріальних дій, позивачеві було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого батька, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку (а.с.13).

Разом з тим у листі № 512/02-14, від 07.10.2016 року, нотаріус повідомила, що 22 вересня 2012 року була заведена спадкова справа щодо майна ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, за заявою про прийняття спадщини доньки спадкодавця - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також, до спадкової справи долучено заяву про прийняття спадщини від сина спадкодавця - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка надійшла 24 жовтня 2012 року. Інших заяв не надходило. Свідоцтв про право на спадщину не видавалось.

З довідки № 1603/01-16, щодо надання інформації, від Петриківської держнотконтори, відомо, що на майно ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року спадкова справа не заведена. Заяви про прийняття спадщини від спадкоємців не надходили.

Згідно висновку експерта про ринкову вартість земельної ділянки, оціночна вартість спірної ділянки, станом на 10.08.2016 року, склала 36 300,00 грн.

До справи долучено копію довіреності, від 28.07.2016 року, зареєстровану в реєстрі за № 588, посвідчену приватним нотаріусом Тисячною І.К., згідно якої ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_3 бути її представником в усіх відповідних організаціях, зокрема судових установах України, з питань оформлення її спадкових справ після смерті батька ОСОБА_4 (а.с.5).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права.

Статтею 328 ЦК України закріплено положення про те, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

У статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Отже, позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_4, тобто спадкоємцем першої черги. Син спадкодавця, отже ще один спадкоємець першої черги, підтримав позовні вимоги сестри, тобто не претендує на частину від спадщини, що лишилась після смерті батька.

Спадкодавець є власником ділянки розміром 0.1452 га, що була надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2

Зазначене є підставою для задоволення позову і визнання за позивачем права власності, в порядку спадкування за законом, земельної ділянки площею 0.1452 га, з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року батька ОСОБА_4.

Позивач, при зверненні до суду із позовом, сплатила судовий збір в повному обсязі та вимог, щодо стягнення його з відповідача не заявила. Отже, суд вважає за доцільне витрати, по сплаті судового збору, залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1223, 1225, 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст. ст. 30, 60, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ Держгеокадастру у Петриківському районі та приватний нотаріус Березівського району Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІН.: НОМЕР_1, право власності, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку, площею 0.1452 га, з кадастровим номером НОМЕР_2, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4.

Судові витрати, по сплаті судового збору, залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Караул