АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5718/13-ц Номер провадження 22-ц/786/797/16Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Одринської Т.В.; Корнієнка В.І. при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 14 січня 2016 року по справі за заявою адвоката Ольховської Марини Миколаївни в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про виселення із житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Київського районного суду м. Полтави перебуває цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про виселення із житлового приміщення.

14.01.2016 року представника відповідача адвокат Ольховська М.М. звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій останній прохала: накласти арешт, на житлову квартиру №24, що знаходиться в будинку4 по вулиці Мироненка в м. Полтава.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 14 січня 2016 року заяву адвоката Ольховської Марини Миколаївни в інтересах відповідача ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на квартиру №24, що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Мироненка, 4, право власності за якою визнано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 18.09.2014 року, шляхом звернення стягнення на підставі договору іпотеки №З-39-2006 від 21.06.2006 року за публічним акціонерним товариством «Банк» Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ).

Уповноважено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 або її адвоката Ольховську Марину Миколаївну подати заяву до органу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та отримати відповідну інформацію.

З даною ухвалою не погодилося ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» і подало на неї апеляційну скаргу в якій прохали ухвалу суду першої інстанції від 14.01.2016 року - скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволені заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі. Вважають, що ухвала суду є незаконна та не обґрунтована, винесена з порушенням норм процесуального права.

Судове засідання проводилося в присутності представника відповідача, за відсутності інших осіб по справі, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно п.2 ч.2 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно п.2 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено з порушенням норм процесуального права.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Полтави перебуває цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про виселення із житлового приміщення. Під час розгляду справи від представника відповідача адвоката Ольховської М.М. надійшла заява про забезпечення позову. Одночасно Ольховською М.М. в інтересах відповідача було подано до суду зустрічний позов про встановлення факту проживання в житловій квартирі, визнання договору іпотеки недійсним. Розгляд даної заяви суддею проводився 14.01.2016 року, в порядку передбаченому ч.1 ст.153 ЦПК України, у відсутність сторін по справі. Того ж дня, суддею зустрічну позовну заяву подані в інтересах відповідачки, було прийнято до розгляду та об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

Відповідно до ч.3 ст. 151 забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову, у відповідності до вимог ст.151 ЦПК України заявник повинен викласти причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, обґрунтувати необхідність певного виду забезпечення позову.

Згідно ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогам.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.п.2,4,7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви. Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна бути мотивована.

Судом першої інстанції при постановленні ухвали зазначені вимоги ЦПК України не враховано. Так, місцевим судом фактично залишено без уваги, що подана заява про забезпечення позову не містить доводів того, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Це при тому, що право власності за позивачем визнано рішенням суду, яке набрало законної сили, в порядку звернення стягнення на іпотечне майно, при ухваленні якого надавалася оцінка законності договору іпотеки. За таких обставин, вжиття судом заходів забезпечення позову, фактично зупиняє виконання в повному обсязі рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на нього, що є недопустимим.

Не зазначені відповідні мотиви щодо наявності підстав для задоволення заяви представника відповідача про забезпечення позову, суддею і в оскаржуваній ухвалі, чим порушено вимоги ст.ст. 153, 209, 213 ЦПК України.

За таких обставин, на даний момент підстави для забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 14 січня 2016 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву адвоката Ольховської Марини Миколаївни в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л. Карпушин

Судді: /підпис/ Т.В. Одринська /підпис/ В.І. Корнієнко

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: