Справа № 265/711/16-ц
Провадження № 2/265/648/16
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

10 лютого 2016 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах яких діє ОСОБА_4, до Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійним договору кредитування, договору іпотеки, договору поруки, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача в інтересах позивачів звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання недійним договору кредитування, договору іпотеки, договору поруки за споживчим кредитуванням.

Натомість, вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вона була подана із порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, згідно до ч. 5 якої до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою передбачена сплата судового збору в сумі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає на момент подання позову 551,20 грн.

При поданні вказаного позову позивачами не було сплачено судового збору.

Суд зазначає, що за ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Крім того суд зауважує, що на підставі ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» в разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Також відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (з подальшими змінами) подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору, а в разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

За ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

На підставі рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року по справі № 1-26/2011 наголошено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Таким чином суд встановив, що при поданні до суду вказаного позову ОСОБА_2 як споживач послуг ВАТ «Сведбанк» звільнений від сплати судового збору щодо заявлених ним вимог про визнання недійсними укладені ним договори кредитування та іпотеки.

В той же час ОСОБА_3, яка в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» не є споживачем послуг ВАТ «Сведбанк», щодо заявлених нею вимог про визнання недійсним укладеним нею договору поруки на підставі ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнена.

Таким чином ОСОБА_3, яка є окремим позивачем за даним позовом та подала до суду окрему позовну вимогу немайнового характеру, повинна сплатити суму судового збору за подання такої вимоги в розмірі 551,20 грн.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПКУ, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах яких діє ОСОБА_4, до Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійним договору кредитування, договору іпотеки, договору поруки, - залишити без руху та надати ОСОБА_3 строк до 22 лютого 2016 року включно для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На ухвалу суду протягом пяти днів з дня її отримання може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя