Провадження №2/761/1545/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Личак М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Креді Агірколь Банк», про захист прав споживачів, стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

28.08.2015 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1, згідно якої останній, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, поданої ним в порядку ст. 31 ЦПК України, просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суму страхового відшкодування у розмірі 116 096,79 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 50 269,91 грн. та суму 3% річних у розмірі 3 761,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.11.2013 року між позивачем та відповідачем в особі його представництва Луганська обласна дирекція ПРАТ «УСК Княжа Вієнна Ігшуранс Груп» у Луганській області було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) № 06/02-49К-043181. Згідно умов вказаного Договору відповідач зобов'язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми, яка встановлена у розмірі 185 000,00 грн., у порядку та на умовах, передбачених Договором. Предметом цього Договору є майнові інтереси позивача, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки «FORD MONDEO TREND», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Разом з тим 15.10.2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого застрахований автомобіль позивача, який згідно кредитного договору на той час перебував у заставі ПАТ «Креді Агріколь Банк», отримав механічні пошкодження.

При цьому позивач зазначає, що після повідомлення 15.10.2014 року відповідача про настання страхового випадку, 17.10.2014 року ним було подано відповідачу заяву про настання події, яка відповідно до умов п. 18.1 Договору має ознаки страхового випадку, та здійснення страхової виплати. Також до вказаної заяви позивачем були додані всі необхідні документи, окрім копії Договору, оскільки це не передбачено умовами Договору, а також у зв'язку з тим, що примірник Договору позивача залишився у м. Суходільськ Луганської області, що є зоною проведення Антитерористичної операції, а тому позивач у зв'язку з загрозою життю не зміг його забрати.

Крім того, позивач надав відповідачу для огляду застрахований автомобіль, про що 28.10.2014 року був складений відповідний акт огляд транспортного засобу (дефектний акт). Пошкоджений автомобіль був доставлений на СТО в м. Кривий Ріг за місцем ДТП, а 12.11.2014 року на СТО була складена Калькуляція № 045/2014, згідно якої вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 128 998,66 грн. Вказана Калькуляція була направлена відповідачу для прийняття рішення та сплати страхового відшкодування.

Проте, не зважаючи на те, що останнім терміном за яким відповідач повинен був виплатити позивачу суму страхового відшкодування є 17.12.2014 року, позивачу не надійшло жодної вимоги від відповідача про надання будь-яких додаткових документів, необхідних для виплати страхового відшкодування, підтвердженої належним чином, або повідомлення про відмову у страховій виплаті.

При цьому листом від 01.03.2015 року відповідач повідомив позивача, що для прийняття рішення по страховому випадку потрібен оригінал договору, надання якого, як зауважує позивач в позовній заяві, не передбачено для прийняття рішення про виплату або відмову в виплаті страхового відшкодування.

Враховуючи викладене та у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків за Договором страхування, про що свідчить те, що отримавши всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування, він не тільки не виплатив його, але й не повідомив своєчасно позивача про прийняте рішення, позивач просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з урахуванням зменшення позовних вимог.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, оскільки вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими. При цьому пояснив, що відповідно до умов п.22.14 Договору в разі коли вартість відновлювального ремонту перевищує 70% ринкової вартості транспортного засобу на момент укладання цього Договору, при розрахунку суми страхового відшкодування розмір збитку визначається на вибір Страхувальника відповідно до умов пунктів 22.14.1 та 22.14.2. Оскільки згідно Висновку експертного дослідження № Д47/11/14 від 28.11.2014 року вартість відновлювального ремонту складає 144 047,23 грн., що становить 77,86% ринкової вартості транспортного засобу на момент укладання Договору, автомобіль є фізично знищеним, а тому, враховуючи вартість залишків пошкодженого автомобіля у розмірі 157 000,00 грн. та суми фарншизи у розмірі 1850,00 грн. можливий розмір страхового відшкодування має становити 26,150,00 грн. Також вказав, що оскільки позивачем при настанні страхового випадку не було надано копії Договору страхування, який визначає порядок та умови страхування, відповідач не мав змогу розрахувати страхове відшкодування у відповідності до умов Договору.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 979 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 15.11.2013 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) № 06/02-49-К 043181 (надалі - Договір).

При цьому, з пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що у позивача відсутній примірник вказаного Договору, оскільки він залишився у м.Суходільськ Луганської області, що є зоною проведення Антитерористичної операції, а тому позивач у зв'язку з загрозою життю не зміг його забрати. При цьому відповідач також не має свого екземпляру Договору, оскільки останній знаходиться в архіві Луганської ОД ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у м.Луганську, де також проводиться антитерористична операція та відсутній будь-який зв'язок з Луганською ОД ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Разом з тим, копію вказаного Договору, зробленої з екземпляру Договору третьої особи: ПАТ «Креді Агріколь Банк», позивачем додано до позовної заяви, однак не в повному обсязі, зокрема у вказаній копії відсутня сторінка, на якій містяться умови підпунктів Договору з 19.6.12 по 22.15. (а.с. 11-12). Водночас факт укладення вищевказаного Договору між ОСОБА_1 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не заперечувався сторонами у судовому засіданні.

Так, згідно умов вказаного Договору відповідач застрахував транспортний засіб марки «FORD MONDEO TREND», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Страхова сума за Договором складає 185 000,00 грн.

15.10.2014 року застрахований у відповідача автомобіль потрапив в ДТП, внаслідок чого автомобіль зазнав механічні пошкодження, що не заперечувалось сторонами у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Як встановлено в судовому засіданні позивач 17.10.2014 року звернувся до відповідача з заявою про настання страхового випадку, надавши усі необхідні документи (а.с. 13-14). Проте відповідач рішення про виплату страхового відшкодування у встановлені строки не прийняв та страхового відшкодування не виплатив, лише повідомивши позивача листом від 02.03.2015 року про необхідність надання оригіналу Договору страхування для прийняття рішення по страховому випадку (а.с. 15).

Однак, згідно п. 8.1 та 8.2 Розділу 8 «Перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків» Правил добровільного страхування транспортних засобів (КАСКО), затвердженими Укрстрахнаглядом 25 березня 1997 року N 19-1, залежно від характеру страхового випадку і обставин його скоєння настання страхового випадку може бути підтверджене такими документами: довідка Державтоінспекції (ДАІ) про ДТП встановленого взірця; довідка станції технічного обслуговування щодо технічного стану транспортного засобу, окремих його вузлів та агрегатів; довідки від пожежної служби, гідрометеослужби, слідчих органів і т. ін.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обгрунтуванням причин відмови.

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року за № 4, з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

У зв'язку з зазначеним, суд вважає, що ненадання копії Договору страхування згідно чинного законодавства не є підставою для невиплати або відмови у виплаті страхового відшкодування.

Як встановлено в судовому засіданні, за замовленням відповідача 28.11.2014 року ФОП ОСОБА_6 виготовлено Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № Д47/11/14 про визначення матеріального збитку. Згідно вказаного Висновку розмір матеріального збитку, завданого володільцю автомобіля марки «Ford Mondeo Trend», державний номерний знак НОМЕР_1, становить 144 047,23 грн. (21-25).

Як на одну із підстав для відмови в задоволенні позову представник відповідача посилається на те, що відповідно до умов п. 22.14 Договору в разі коли вартість відновлювального ремонту перевищує 70 % ринкової вартості транспортного засобу на момент укладання цього Договору, при розрахунку суми страхового відшкодування розмір збитку визначається на вибір Страхувальника відповідно до умов пунктів 22.14.1 та 22.14.2. Оскільки згідно Висновку експертного дослідження № Д47/11/14 від 28.11.2014 року вартість відновлювального ремонту складає 144 047,23 грн., що становить 77,86% ринкової вартості транспортного засобу на момент укладання Договору, автомобіль є фізично знищеним, а тому, враховуючи вартість залишків пошкодженого автомобіля у розмірі 157 000,00 грн. та суми фарншизи у розмірі 1850,00 грн. можливий розмір страхового відшкодування має становити 26,150,00 грн.

Проте на підтвердження вищевказаного представником відповідача не надано до суду Договору страхування або належним чином завіреної його копії, яка б містила вищевказані пункти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення.

При цьому згідно п. 9.16 Правил добровільного страхування транспортних засобів (КАСКО), затвердженими Укрстрахнаглядом 25 березня 1997 року N 19-1, при страхуванні транспортного засобу на повну вартість, у разі його повного знищення (коли вартість відновлювального ремонту перевищує 80 % страхової суми), Страховик виплачує всю страхову суму по транспортному засобу за вирахуванням безумовної франшизи.

Отже, враховуючи вказані положення Правил, суд вважає, що застрахований транспортний засіб позивача не є фізично знищеним, оскільки як вказує у своїх запереченнях представник відповідача, з урахуванням визначеної за їх замовленням експертом вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача, вона становить 77,86 % від його ринкової вартості.

Звертаючись з позовом до суду позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 116 096,79 грн., посилається на Калькуляцію № 045/2014, складену 12.11.2014 року на СТО ФОП ОСОБА_7 та на рахунок ФОП ОСОБА_7 за № 353 від 12.11.2014 року, згідно яких вартість відновлювальних робіт застрахованого автомобіля склала 128 998, 66 коп. (а.с. 17-20), що менше ніж було встановлено Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № Д47/11/14 про визначення матеріального збитку, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий володільцю автомобіля марки «Ford Mondeo Trend», державний номерний знак НОМЕР_1, становить 144 047,23 грн..

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи вказані положення ЦПК України та вищевстановлені обставини встановлені під час розгляду справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, сума якої визначена Договором, у розмірі 116 096,79 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми інфляційних втрат у розмірі 50 269,91 грн. та суми 3% річних у розмірі 3 761,51 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач повинен був здійснити виплату страхового відшкодування позивачу у строк до 17.12.2014 року, що не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні з посиланням на те, що виплата не проведена у зв'язку з відсутністю оригіналу Договору.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат у розмірі 50 269,91 грн. та суми 3% річних у розмірі 3 761,51 грн. за період з 17.12.2014 року по 01.09.2015 року є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1701,28 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. №, 10, 11, 57-60, 62, 64, 66, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Креді Агірколь Банк», про захист прав споживачів - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 170 128 (сто сімдесят тисяч сто двадцять вісім) грн. 21 коп., з яких: 116 096 (сто шістнадцять тисяч дев'яоносто шість) грн. 79 коп. - сума невиконання за договором, 50 269 (п'ятдесят тисяч двісті шістдесят дев'ять) грн. 91 коп. - сума інфляційних втрат, 3 761 (три тисячі сімсот шістдесят один) грн. 00 коп. - сума 3% річних.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь держави судовий збір в розмірі 1 701 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 28 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: