Справа № 2-146/10 Головуючий у І інстанції Зуй Т.С.
Провадження № 22-ц/780/564/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 10.02.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

10 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Антоненко В.І., Поліщука М.А.,

за участю секретаря : Вербової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Фастівського міькрайонного суду Київської області від 8 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до садового товариства «Озерний», третя особа Червономотовилівська сільська рада Фастівського району Київської області про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки,

у с т а н о в и л а:

В жовтні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку йому належать три земельні ділянки, які знаходяться по вул. Таманській у с. Червона Мотовилівка Фастівського району Київської області. Однак частину цих земельних ділянок загальною площею 0,157 га самовільно зайнято відповідачем СТ «Озерний» та загороджено парканом. На самовільно зайнятих ділянках розташовано два фундаменти, туалет, деревяний сарай та декілька фруктових дерев. Позивач вказав, що згоди на використання належних йому земельних ділянок він не давав. Оскільки такі дії відповідача є незаконним, згідно норм ст. 202 Земельного кодексу України позивач просив зобовязати СТ «Озерний» звільнити самовільно зайняті ним земельні ділянки.

Заочним рішенням Фастівського міькрайонного суду Київської області від 8 листопада 2010 року позов задоволено. Зобов'язано СТ «Озерний», що знаходиться в с. Парадівка, Васильківського району Київської області, звільнити самовільно зайняті земельні ділянки під кадастровими номерами :01:009:0020, :01:009:0016, :01:009:0014, які належать на праві власності ОСОБА_3 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та розглянути справу по суті позовних вимог, залучивши в якості третіх осіб до участі у справі Порадівську сільську раду Васильківського району та Управління Держземагентства у Васильківському районі та призначивши повторну будівельно-технічну експертизу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить три земельні ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться по вул. Таманській у с. Червона Мотовилівка Фастівського району Київської області, а саме:

1)земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером :01:009:0016 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 449406;

2)земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровий номером :01:009:0020 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 449409;

3)земельна ділянка площею 0,0982 га з кадастровим номером :01:009:0014 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 449404.

Дані земельні ділянки набуті позивачем у власність згідно договорів дарування від 27 вересня 2007 року.

Згідно даних акту обстеження земельних ділянок комісії Червономотовилівської сільської ради від 4 серпня 2009 року, на замовлення ОСОБА_3 Фастівським відділом центру ДЗК на місцевості було відновлені межі кадастрового кварталу :01:09. В результаті обстеження було встановлено, що членами СТ «Озерний» самовільно зайнята та загороджена земельна ділянка 0,171 га, в тому числі 0,157 га - землі, які належать ОСОБА_3, та 0,013 га - землі запасу Червономотовилівської сільської ради.

Указані обставини також були підтвердженні висновками будівельно-технічної експертизи, проведеної Науково-технічним центром експертизи нерухомості від 21 серпня 2010 року на виконання ухвали суд від 9 лютого 2010 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходячи з наданих позивачем доказів, дійшов висновку щодо неправомірного зайняття відповідачем та загородження парканом частини земельних ділянок, що належать позивачу на праві власності.

Проте колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновками суду з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 33, 36, 119 ЦПК України на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі предявлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобовязується вирішити справу за тим позовом, що предявлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Винятки становлять справи, вирішення яких є неможливим без участі усіх співвідповідачів у звязку із характером спірних правовідносин.

Якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Якщо ж справа, у якій судом першої інстанції не вирішено питання про залучення усіх належних відповідачів, без участі яких її вирішення є неможливим, перебуває на розгляді у суді апеляційної інстанції, апеляційний суд відмовляє у позові з цих підстав. При цьому обґрунтованість позовних вимог не перевіряється.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 зазначив, що частину належних йому земельних ділянок загальною площею 0,157 га самовільно зайнято відповідачем СТ «Озерний» та загороджено парканом, тому вони повинні нести відповідальність за порушення його прав.

Поруч з цим, з матеріалів справи вбачається, що апелянт ОСОБА_2 є власником земельної ділянки № 1,2 площею 0,1047 га з цільовим призначенням для колективного садівництва, яка знаходиться в СТ «Озерний» Порадівської сільської ради Васильківського району Київської області.

В матеріалах справи також міститься державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 016141, з якого убачається, що земельна ділянка площею 0,0067 га цільовим призначенням для ведення садівництва в СТ «Озерний» Порадівської сільської ради Васильківського району Київської області, була набута у власність ОСОБА_4 у 1998 році.

Про існування спору між вказаними особами щодо володіння і користування спірними земельними ділянками свідчить копія позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Вирішуючи спір, та задовольняючи вимогу позивача про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, якою володіють й користуються треті особи, суд першої інстанції у порушення вимог ч. 1 ст. 33 ЦПК України не залучив їх з власної ініціативи в якості співвідповідачів, чим порушив їх право на судовий захист.

Таким чином, встановивши неможливість розгляду справи без залучення до її участі вищевказаних осіб, як власників земельної ділянки щодо прав на яку виник спір, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, що не позбавляє позивача права на звернення із відповідними вимогами до належних відповідачів.

Не зайвим буде зазначити, що у порушення вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України, місцевий суд не врахував, що фактично даний спір виник щодо земельних ділянок, які знаходяться на території різних адміністративних одиниць, а саме Червономотовилівської сільської ради Фастівського району та Порадівської сільської ради Васильківського району, а тому ухвалене рішення може вплинути на їх права та обовязки як розпорядника землею.

За таких обставин рішення суду першої інстанції про задоволення позову не відповідає матеріалам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути документально підтвердженні судові витрати, а саме 535,92 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, ч. 1 п. 2 ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Фастівського міькрайонного суду Київської області від 8 листопада 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 535,92 грн. (пятсот тридцять пять гривень девяносто дві копійки) судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В.Ігнатченко

судді: В.І.Антоненко

ОСОБА_5