Провадження № 22-ц/779/245/2016
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Максюта І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Матківського Р.Й., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю представника апелянта Мушкало С.М., представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» до Приватного підприємства «ВАМБУД», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» на рішення Івано-Франківського міського суду від 17 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» звернувся в суд з позовом до Приватного підприємства «ВАМБУД», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення в солідарному порядку з усіх відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 806-070214 від 07 лютого 2014 року у розмірі 16 549,90 грн., що складається з: 16 000 грн. суми простроченої комісії та 549, 90 грн. сума пені.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з Приватного підприємства «ВАМБУД», ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» заборгованість за договором про кредитну лінію в формі овердрафту № 806-070214 від 07 лютого 2014 року у розмірі 2 335, 73 грн., що складається з: 2 320 грн. суми простроченої комісії, 15, 73 грн. суми пені.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На дане рішення уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемко Р.А. подав апеляційну скаргу в якій посилається на незаконність рішення, порушення норм матеріального та процесуального права в частині відмови в задоволенні вимог позивача про стягнення частини простроченої комісії та частини суми пені, нарахованих після 17 листопада 2014 року.

Апелянт зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази припинення дії кредитного договору після 17 листопада 2014 року. Відповідно до договорів поруки №188-070214/П від 07.02.2014 року та №189-070214/П від 07.02.2014 року, поручителі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зобов'язуються відповідати перед кредитором солідарно з Приватним підприємством «ВАМБУД» за своєчасне погашення заборгованості за кредитним договором.

Просив скасувати рішення в частині відмови в стягненні частини простроченої комісії та частини суми пені, нарахованих після 17 листопада 2014 року, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» до Приватного підприємства «ВАМБУД», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення частини простроченої комісії та частини суми пені, нарахованих після 17 листопада 2014 року задовольнити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її обґрунтованою частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є таким, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 07 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та Приватним підприємством «ВАМБУД» (позичальник) було укладено договір про кредитну лінію в формі овердрафту № 806-070214, відповідно до пункту 1.1 якого банк надає позичальнику кредитну лінію у формі овердрафту з лімітом використання кредитних коштів, а позичальник зобов'язується повертати отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти в установлені Договором строки та сплатити за користування кредитними ресурсами проценти в розмірі 24% річних.

Згідно з пунктом 2.1 Договору ліміт кредитної лінії встановлюється в розмірі 400 000 грн. на строк з 07.02.2014 року по 05.02.2015 року.

Пунктом 2.10 договору передбачено, що позичальник щомісячно сплачує банку комісійну винагороду за надання і управління кредитною лінією у розмірі 0,5% від суми ліміту кредитної лінії, встановленої згідно з пунктом 2.1 договору в період з 01 по 05 число кожного місяця, починаючи з березня 2014 року. Банк може самостійно списувати комісійну винагороду та відсотки за користування кредитом з поточного рахунку позичальника в АТ «ЄВРОГАЗБАНК».

Згідно з пунктом 8.1 договору за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 процент в день від простроченої суми. Указана пеня сплачується у разі порушення Позичальником строків платежів (одного або декількох), передбачених п.п. 2.6, 2.7, 3.2, 4.4, 4.5, 5.5, 7.1, 9.3 Договору, а також будь-яких інших термінів платежів, передбачених дійсним договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними коштами.

Розглянувши справу по суті до усіх трьох відповідачів, суд першої інстанції не врахував, що позов банку до Приватного підприємства «ВАМБУД» не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до ч. 1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В силу ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Матеріали справи свідчать, що позовні вимоги ПАТ «Єврогазбанк» до ПП «ВАМБУД» виникли з кредитного договору №806-070214 від 07.02.2014р., укладеного між ПАТ «Єврогазбанк» та ПП «ВАМБУД» ( а. с.5-9). Вимоги позивача до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникли з договорів поруки № 188-070214/П від 07.02.2014, № 189-070214/П від 07.02.2014р., укладених між ПАТ «Європейський газовий банк» та відповідно ОСОБА_4 і ОСОБА_5 для забезпечення зазначеного кредитного договору (а. с.10-13).

Таким чином, з позовної заяви вбачається, що спір виник, як між юридичними особами: ПАТ «Європейський газовий банк» та ПП «ВАМБУД» , так і між юридичною і фізичними особами: ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_4 і ОСОБА_5

З цього питання викладені правові позиції Верховним Судом України у Постановах від 01 липня 2015 року у справах № 6-745 цс15 та № 6-467цс15, відповідно до яких не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов»язковим для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов»язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, закон встановлює пріоритет висновків Верховного Суду України над положеннями постанов Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав, які суперечать цим висновкам.

Оскільки правовідносини між сторонами, а саме позивачем та відповідачем ПП «ВАМБУД» виникли в результаті укладання господарського договору, тому врегульовані Господарським кодексом України. За таких обставин в цій частині провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України у зв'язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Що ж стосується правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із договорів поруки, то суд в цій частині ухвалив правильне рішення, яке відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов частково, суд стягнув заборгованість з поручителів з 01 жовтня 2014 року по 17 листопада 2014р. В цій частині рішення суду не оскаржується сторонами. Відмовляючи у задоволенні позову з 18 листопада 2014р., суд виходив з положень ст.ст.17, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 4, 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановивши, що банківська ліцензія ПАТ «Європейський газовий банк» була відкликана Національним Банком України, тому банк не мав права після відкликання банківської ліцензії надавати фінансові послуги.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

07 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» (кредитор) та ОСОБА_4 (поручитель) було укладено договір поруки № 188-070214/П (надалі «Договір поруки 1»), згідно з пунктом 1.1 якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з Приватним підприємством «ВАМБУД» за своєчасне погашення суми кредиту в розмірі 400 000 грн. згідно договору про кредитну лінію в формі овердрафту № 806-070214 від 07 лютого 2014 року.

Відповідно до пункту 3.1 договору поруки поручитель відповідає за зобов'язаннями згідно з кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, неустойки, відшкодування збитків тощо.

07 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» (кредитор) та ОСОБА_5 (поручитель) було укладено договір поруки № 189-070214/П, згідно з пунктом 1.1 якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з Приватним підприємством «ВАМБУД» (боржник) за своєчасне погашення суми кредиту в розмірі 400 000 грн. згідно договору про кредитну лінію в формі овердрафту № 806-070214 від 07 лютого 2014 року.

Відповідно до пункту 3.1 Договору поруки 2 Поручитель відповідає за зобов'язаннями згідно з Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, неустойки, відшкодування збитків тощо.

Згідно з частиною 1 статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 ЦК України).

Посилаючись на наявність у Приватного підприємства «ВАМБУД» заборгованості за договором про кредитну лінію в формі овердрафту № 806-070214 від 07 лютого 2014 року, позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом про заборгованості у розмірі 16 549, 90 грн., що складається з: 16 000 грн. сума простроченої комісії, 549, 90 грн. сума пені.

У суді апеляційної інстанції представник позивача пояснила, що заборгованість відповідачів утворилася у зв'язку із несплатою ними коштів за обслуговування кредитної лінії у вигляді комісії, розмір якої становить 2000 гривень щомісячно, незалежно від користування кредитною лінією відповідачем. Не дивлячись на те, що відповідач не мав можливості користуватися кредитною лінією у формі овердрафту, однак кредитний договір розірваний не був, тому відповідач не мав підстав відмовлятися в односторонньому порядку від виконання договору. На несплачену суму комісії нарахована пеня, що в сукупності утворює розмір заборгованості, заявлений у позові.

За змістом термінів, визначених у ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків; банківська діяльність - залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб; банківська ліцензія - документ, який видається Національним банком України в порядку і на умовах, визначених у цьому Законі, на підставі якого банки та філії іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність.

Проаналізувавши положення ст. 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» колегія суддів дійшла висновку, що здійснення банківської діяльності шляхом надання банківських послуг нерозривно пов'язано з наявністю банківської ліцензії у юридичної особи, яка здійснює таку діяльність.

Оскільки судом встановлено, що Постановою правління Національного банку України від 17.11.2014 року № 7255 банківська ліцензія позивача була відкликана, тому він не мав повноважень нараховувати відповідачу плату за обслуговування кредитної лінії у вигляді комісії та пені після вказаної дати.

За відсутності у позивача права надавати фінансові послуги та обставина, що з відповідачами не були припинені договори поруки не має жодного значення для вирішення спору.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги частково. Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову до Приватного підприємства «ВАМБУД» про стягнення заборгованості підлягає скасуванню, а провадження в цій частині закриттю. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, п. 1 ч.1 ст. 205, 313-315, 317, ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 17 листопада 2015 року в частині задоволення позову до Приватного підприємства «ВАМБУД» про стягнення заборгованості скасувати і в цій частині провадження по справі закрити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: І.О. Максюта

Р.Й. Матківський

Я.Ю. Ковалюк