МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.02.2016 року Справа № 370/3067/15-ц
Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Устимчук М.Ю., при секретарі Захарченко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарові Київської області справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач порушує умови кредитного договору №244070-CRED від 14.08.2008 року (надалі кредитний договір), укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 5000 (пять тисяч) доларів США з терміном повернення кредиту 13.08.2010 року.
У порушення ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України відповідач зобовязань не виконав, що стало підставою для звернення до суду.
Представник позивача в судове засідання не прибув, згідно письмової заяви останній позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у звязку з чим суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, про що позивач не заперечував.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
Так судом встановлено, що 14.08.2008 року між ПриватБанком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №244070-CRED, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000 (пять тисяч) доларів США строком до 13.08.2010 року, а відповідач зобов'язувався погасити кредит, сплатити за його користування проценти, комісію та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.
Проте, як зазначив позивач, відповідач і надалі у порушення ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України зобовязань за договором не виконує, що стало підставою для звернення до суду.
Від цієї суми заборгованості позивачем була віднята сума в розмірі 8962,89 доларів США, яка, як зазначив позивач була присуджена до стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17.09.2013 року, а відтак різниця становить 3174,10 доларів США.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Згідно правової позиці, яка викладена в п. 17 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», із змінами від 07.02.2014 року, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.
Зважаючи на наведе позивач вірно використав своє право на звернення до суду щодо захисту своїх прав за невиконаними договірними зобовязаннями.
Отже, підсумовуючи наведене зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК). Підстави припинення зобовязань зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604609 ЦК та не передбачають можливості припинення зобовязання у звязку з ухваленням судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК). Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.
Аналізуючи дані норми закону та у відповідності до вимог ст.ст.213, 214 ЦПК суд в даному випадку повинен зясувати, чи фактично погашена боржником заборгованість за кредитним договором, час її погашення, період, за який нараховані проценти, неустойка, їх розрахунок і розмір.
Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Також позивачем не вказано періоду за який нараховані проценти та штраф, оскільки в позовній заяві лише зазначено, що розрахунок здійснено станом на 30.08.2015 року, проте не вказано з якого часу, а наданий позивачем розрахунок заборгованості суд не може прийняти до уваги, оскільки він носить вибірковий характер. Так у ньому розрахунок заборгованості за період з 14.08.2008 року по 16.08.2010 року вказаний помісячно, а наступний період з 17.05.2013 року по 30.08.2015 року (тобто більш ніж за 2 роки) без такого.
Окрім того, в позові зазначено, що відповідачу були нараховані штрафи, а саме процентна його складова у розмірі 221,28 доларів США, тоді як згідно розрахунку його розмір вказано 158,71 доларів США.
Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що позивач, виходячи із правової позиці, яка викладена в п. 17 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» і має право на звернення до суду щодо захисту своїх прав за невиконаними договірними зобовязаннями, незважаючи на наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, проте відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, він не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а відтак позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові втрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 212-215, 223-226, 294 ЦПК України, суд, -
В задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили в загальному порядку відповідно до ст. 223 ЦПК України.
Головуючий М.Ю. Устимчук