У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

НагорнякаВ.А., Писаної Т.О., ЮровськоїГ.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» (далі - ПАТ «Харківміськгаз»), який в подальшому уточнила, та просила стягнути з відповідача неустойку за невиконання обов'язків, передбачених договором про надання послуг населенню з газопостачання № НОМЕР_1 від 17 серпня 2012 року за період з 09 липня 2015 року по 28 липня 2015 року у розмірі 9 тис. грн, грошову компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 249 грн 12 коп., грошову компенсацію в якості відшкодування збитків в обсязі недоотриманого газу у розмірі 46 грн 98 коп., 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Позивачка посилалась на те, що 17 серпня 2012 року між нею та ПАТ «Харківміськгаз» було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № НОМЕР_1, згідно з яким відповідач зобов'язався безперервно надавати послуги за адресою: АДРЕСА_1.

10 листопада 2014 року ПАТ «Харківміськгаз» незаконно відключив газопостачання за зазначеною адресою.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2015 року ПАТ «Харківміськгаз» було зобов'язано здійснити підключення газопостачання до квартири АДРЕСА_2.

28 липня 2015 року ПАТ «Харківміськгаз» підключило газопостачання.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Харківміськгаз» на користь ОСОБА_4 неустойку за договором про надання населенню послуг з газопостачання № НОМЕР_1 від 17 серпня 2012 року у розмірі 9 тис. грн.

Стягнуто з ПАТ «Харківміськгаз» на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 249 грн 12 коп.

Стягнуто з ПАТ «Харківміськгаз» на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію в якості відшкодування збитків в обсязі недоотриманого газу у розмірі 46 грн 98 коп.

Стягнуто з ПАТ «Харківміськгаз» на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 10 листопада 2014 року згідно з актом № 105 про відключення газових приладів в квартирі позивачки було відключено газопостачання.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2015 року ПАТ «Харківміськгаз» зобов'язано здійснити підключення газопостачання до квартири АДРЕСА_2.

27 липня 2015 року ОСОБА_4 направлено відповідачу претензію щодо виконання рішення суду та зарахування неустойки на її особовий рахунок.

28 липня 2015 року підключено газ до квартири позивачки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач несвоєчасно ввімкнув газопостачання після ухвалення судового рішення, чим завдав позивачу збитків та моральну шкоду. Також судом стягнуто неустойку, відповідно до ст. 549 ЦК України.

Згідно з п. 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку.

Порушуючи питання про стягнення неустойки в сумі 9 000 грн ОСОБА_4 посилалась на п. 291 протоколу розбіжностей до укладеного договору між нею та ПАТ «Харківміськгаз».

За положеннями ст. ст. 638, 642, 646 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 1 ст. 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_4 не надала оригінал протоколу розбіжностей підписаний сторонами. При цьому відповідач взагалі заперечує підписання будь-якого протоколу розбіжностей та прийняття його, а тому дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення неустойки.

Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Суд апеляційної інстанцій дійшов правильного висновку про те, що недоотриманий газ не є збитками у розумінні цивільного законодавства, а тому відшкодуванню ця сума не підлягає.

Згідно зі ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що позивачкою не надано доказів спричинення моральних страждань та що вони викликані саме неправомірними діями відповідача. ОСОБА_4 не зверталась до відділу ДВС з заявою про примусове виконання рішення суду від 09 липня 2015 року. Газопостачання відновлено ПАТ «Харківміськгаз» не у порядку виконавчого провадження.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачка не довела позовних вимог, тому правильно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

НагорнякВ.А. Писана Т.О. ЮровськаГ.В.