Справа № 145/279/16-ц Провадження № 22-ц/772/1055/2016Головуючий в суді першої інстанції Ратушняк І. О.
Категорія 5Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Луценка В.В., Зайцева А.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участі представника апелянтки, відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника позивача сільськогосподарського товариства з обме-женою відповідальністю «Поділля» Зінченка Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду ци-вільну справу за позовом

сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

«Поділля» до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про ви-

требування майна з чужого незаконного володіння,

за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_2 на ухва-лу судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2016 року про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А:

З 12 лютого 2016 року у провадженні Тиврівського районного суду Він-ницької області перебуває згадана цивільна справа. Ухвалою судді цього суду від 12 лютого 2016 року заяву представника позивача сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ( далі - СТОВ ) «Поділля» Зінченка Д. В. задоволено ( а. с. 1-3, 11-12 ), забезпечено заявлений в суд позов до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про витребування майна з чужого незаконного володіння шляхом заборони всім відповідачам та будь-яким іншим особам чинити будь-які перешкоди органам управління СТОВ «Поділля», а саме директору СТОВ «Поділля» Слободянюку Андрію Леонідовичу та його заступникам ( учасникам ), у доступі до всього на-лежного СТОВ «Поділля» рухомого і нерухомого майна та проведенні його ін-вентаризації.

Не погоджуючись з цією ухвалою від 12 лютого 2016 року, відповідачка ОСОБА_2 оскаржує її в апеляційному порядку ( а. с. 21-24 ), просить дану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у даній цивільній справі. Апелянтка посилається на постановлення оскаржуваної ухвали з грубим порушенням вимог процесуаль-ного законодавства, вважає обраний захід забезпечення позову неспівмірним із заявленими вимогами, який є фактично вирішенням спору по суті, втручанням у господарську діяльність товариства ( а. с. 21-24 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи, перевірив-ши законність і обгрунтованість оскажуваної ухвали судді суду першої інстан-ції в межах заявлених в суд вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність законних підстав для задо-волення апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1, 3 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які бе-руть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення по-зову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рі-шення суду.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі виник спір з при-воду рухомого і нерухомого майна, яке за твердженням у позовній заяві, нале-жить товариству, але фактично ним заволоділи відповідачі. Відтак, з огляду на предмет спору в даній цивільній справі, суддя суду першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу, в якій, посилаючись на норми статей 151, 152 ЦПК Укра-їни, зазначив, що відповідачі перешкоджають органам управління товариством у доступі до рухомого і нерухомого майна та документів, які є предметом спору у справі, не дають можливість здійснити його інвентаризацію й оцінку. Доки триває судовий спір відповідачі можуть розпорядитися цим майном на власний розсуд; невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити не-можливим виконання рішення суду. Судом першої інстанції врахована також необхідність забезпечення прав відповідачів, тому вважав можливим забезпечи-ти позов виключно лише стосовно майна, належного СТОВ «Поділля», оскіль-ки воно знаходиться в с. Строїнці та на території Тиврівського району Вінниць-кої області. Прийнята до уваги необхідність проведення інвентаризації спірного майна, його оцінки, забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного про-цесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при вирішенні питань щодо забезпечення позову, повинен пересвідчитися, чи існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву представника СТОВ «Поділля» щодо застосування захо-дів забезпечення позову, судом прийнято до уваги, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, складеного 01 лютого 2016 року Жмеринським міськрайонним управлінням юстиції Віннцької області ( а. с. 16-18 ), відповідачі не входять в перелік засновників ( учасників ) товариства, керівником якого зазначений ОСОБА_12; для вирішення спору по суті заявлених вимог дійсно слід прове-сти інвентаризацію майна, визначитися з його обсягом, вартістю та належністю на праві власності; небезпідставними є мотиви позивача щодо можливого від-чуження цього рухомого і нерухомого спірного майна, що в подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі неза-лежно від його ухвалення по результатах розгляду справи. З огляду на такі об-ставини суд дійшов переконання, що вжиття певних заходів забезпечення позо-ву, передбачених ст. 152 ЦПК України, за наявних фактичних обставин є до-цільним і необхідним.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що застосований судом вид забезпечення позову відповідає обсягу позовних вимог. Вжиті судом заходи гарантують реальну можливість захисту прав і інтересів обох сторін у справі, інтереси відповідачів у даному випадку жодинм чином не порушуються.

Крім цього, слід враховувати, що жодна із сторін у спорі не позбавлена мо-жливості, у випадку наявності для того обгрунтованих та доведених належними засобами доказування обставин, вирішити всі питання стосовно забезпечення позову у суді першої інстанції шляхом подання відповідних заяв стосовно спір-ного майна.

Мотиви апеляційної скарги не спростосують викладених висновків та не є такими, що тягнуть задоволення апеляційної скарги і, як наслідок, скасування оскаржуваної ухвали суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом сільськогос-подарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуюча:/підпис

Судді:/підписи/

З оригіналом вірно: