Справа № 202/1833/16-ц
Провадження № 2/0202/1286/2016
УХВАЛА

22 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Бєсєда Г.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПАТ "Дельта Банк", третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсними кредитного і іпотечного договорів та договорів поруки, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з позовною заявою до ПАТ "Дельта Банк", третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним кредитного договору № 30317/1107/55-004 від 30 листопада 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк»; про визнання недійсним іпотечного договору від 30.11.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 9394; про визнання недійсним договору поруки № 0317/1107/55-004-Р-1 від 30 листопада 2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк»; про визнання недійсним договору поруки № 0317/1107/55-004-Р-2 від 30 листопада 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк»; про зобовязання приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 виключити з реєстру іпотек запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано у іпотеку за іпотечним договором, укладеним між ОСОБА_1 та АКБ ТАС-Комерцбанк 30.11.2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 9394, а саме: домоволодіння та земельна ділянка, розташовані за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Льоні Голикова, 60; про зобовязання банк сплатити ОСОБА_1 надмірно стягнуті кошти в сумі 1 395,61 грн.

Позивачі посилаються на ч. 3 ст. 22 Закону України № 1023-XII від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів» згідно якого, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України № 1023-XII від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Однак, з 01.09.2015 року набув чинності Закон України № 484-VIII від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» щодо об'єктів справляння судового збору.

Так, відповідно до ст. 5 даного Закону в редакції від 01.09.2015 року споживачі при зверненні до суду від сплати судового збору не звільняються.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 року у справі № 1-рп/99 зазначив, що принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» у разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше.

Виходячи з цього, вимоги Закону України «Про судовий збір» у редакції від 01.09.2015 року є пріорітетнішими.

Позивачі звертаються до суду з вимогами немайнового характеру та майнового.

У зв'язку із вищевикладеним, зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме: до заяви не додані оригінали документів, що підтверджують повну сплату судового збору, відповідно до розміру ставок судового збору, які визначені ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», якою передбачено за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплату судового збору в розмірі одного відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів заробітної плати, за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплату судового збору в розмірі 0,4 мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПАТ "Дельта Банк", третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсними кредитного і іпотечного договорів та договорів поруки залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків - пять днів з дня отримання даної ухвали.

Повідомити заявників про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та розяснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного строку заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Бєсєда