Справа № 523/1883/16-ц
"16" березня 2016 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Аліна С.С.
при секретарі - Просвіріна А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про визнання недійними договорів дарування, про визнання права спільної часткової власності,-
В провадженні Суворовського районного суду міста Одеси знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про визнання недійними договорів дарування, про визнання права спільної часткової власності.
08 лютого 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з письмовою заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про визнання недійними договорів дарування, про визнання права спільної часткової власності.
Обґрунтовують вимоги тим, що Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 21 серпня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійним договір дарування, укладений від 07 березня 2008 року, між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, про те, що ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар 2/3 частин квартири АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4Б.Ю зареєстровано в реєстрі за № 1178. Визнано недійсним договір дарування, укладений від 12 серпня 2008 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, про те, що ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_3 прийняв в дар 1/3 частин квартири АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, та зареєстровано в реєстрі за № 1178. Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_1, право спільної часткової власності в рівних частках на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 65,3 квадратних метрів, в тому числі, жилої площі 38,6 квадратних метрів (а.с.31-33);
Судом встановлений, станом на 31 липня 2007 року, факт укладання й виконання договору довічного утримання (догляду) недієздатного інваліда першої групи. - між ОСОБА_6, з одного боку, позивачем та ОСОБА_1 з іншого боку. Саме це було основним предметом спору.
При вирішенні справи застосовані норми матеріального права, а саме ст.638 ч.1 ЦК України, ст.744 ЦК України, які регулюють правовідносини за договором довічного утримання (догляду), що відбувався стосовно зареєстрованого на даний час власника 1/3 спірної квартири - ОСОБА_7, який помер 11 жовтня 2008 року.
Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 21.10.2015 року, розяснено рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 21 серпня 2015 року.
Роз'яснено, що за ОСОБА_2 визнано право спільної часткової власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 65,3 квадратних метрів, в тому числі, жилої площі 38,6 квадратних метрів. За ОСОБА_1 визнано право спільної часткової власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 65,3 квадратних метрів, в тому числі, жилої площі 38,6 квадратних метрів (а.с.47-48);
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 29.09.2015 року, ОСОБА_8 відмовлено у державній реєстрації прав на нерухоме майно, оскільки 1/3 частина спірної квартири зареєстрована за іншою фізичною особою згідно свідоцтва про право власності (а.с.44);

Державні реєстратори відмовляться реєструвати право власності, посилаючись на те, що 1/3 частина спірної квартири зареєстрована за померлим ОСОБА_6

Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

При таких обставинах заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, ст. 235 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про визнання недійними договорів дарування, про визнання права спільної часткової власності - задовольнити.

Доповнити мотивувальну частину рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 21 серпня 2015 року, вказавши:

Рішеннями Суворовського районного суду міста Одеси від 10 квітня 2006 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатним. Рішення набуло законної чинності 18.04.2006 року (а.с.8);

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 31 липня 2007 року, ОСОБА_1 призначена опікуном недієздатного інваліда ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішення набуло законної чинності 09 серпня 2007 року (а.с.11);

Судом доведений факт укладання, станом на 31 липня 2007 року, договору довічного утримання (догляду) ОСОБА_7 між ОСОБА_6, з одного боку, та ОСОБА_2 і ОСОБА_1, з іншого боку.

Сторони у встановленій ст..638 ч.1 ЦК України формі, шляхом укладання нотаріального договору, звернення до компетентних органів державного управління та судів, отримання відповідних дозволів, досягай згоди з усіх істотних умов договору, що визначені законом та є необхідними для договорів даного виду, почали його виконання.

Після смерті підопічного сторін - ОСОБА_7, який помер 11 жовтня 2008 року, - договір довічного утримання є виконаним і право власності на всю спірну квартиру, на підставі ст.334, 638, 747, 748 ЦК України, перейшло до ОСОБА_2 та ОСОБА_1О.»

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання додаткового рішення.

Суддя Аліна С.С.