Провадження № 22-ц/779/240/2016
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.,

секретар Яковин М.Я.,

з участю представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Івано-Франківської філії приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля та моральної шкоди за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Івано-Франківського міського суду від 17 листопада 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

в липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з даним позовом, мотивуючи його тим, що 11.04.2015 в м. Івано-Франківську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «RENAULT LOGAN», номерний знак НОМЕР_1, під його керуванням та автомобіля «ВАЗ АО794», номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 Унаслідок зіткнення пошкоджено автомобіль «RENAULT LOGAN». Посилаючись на те, що ДТП сталась з вини ОСОБА_4, цивільна відповідальність якого застрахована ПАТ «Страхова компанія «Провідна», з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в сумі 11 627,22 грн та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 листопада 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «Провідна» в особі Івано-Франківської філії ПАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 11 627,22 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ «СК «Провідна» в особі Івано-Франківської філії ПАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_3 207,85 грн судових витрат та витрати з надання правової допомоги в розмірі 850 грн.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «СК «Провідна» посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що з метою визначення розміру матеріального збитку, який був завданий ОСОБА_3 внаслідок ДТП, що мала місце 11.04.2015 в м. Івано-Франківськ за участю автомобіля «RENAULT LOGAN» під керуванням позивача та автомобіля «ВАЗ АО794», цивільно-правова відповідальність водія якого ОСОБА_4 застрахована у ПАТ «СК «Провідна», остання замовила автотоварознавче дослідження експерту ОСОБА_5 Відповідно до звіту № 26/15 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «RENAULT LOGAN» з коефіцієнтом зносу 0,58 % складає 8 504,64 грн. Суд не врахував, що до розрахунку розміру збитку оцінювач ОСОБА_5 включив податок на додану вартість на суму вартості придбання деталей, про що зазначено у звіті та в ремонтній калькуляції, тому згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про ОСЦПВВНТЗ" розмір оціненої шкоди зменшується на суму визначеного податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. ОСОБА_3 було перераховано страхове відшкодування у розмірі 6 587,20 грн згідно розрахунку аварійного комісара та повідомлено про можливість доплати ПДВ у розмірі 1 417,44 грн у разі надання актів виконаних робіт. Не врахував суд і те, що обидва оцінювачі в актах огляду транспортного засобу зазначили, що на автомобілі «RENAULT LOGAN» є пошкодження, які не відносяться до ДТП. Згідно наданого позивачем звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту, де вартість матеріального збитку складає 18 214,42 грн, коефіцієнт фізичного зносу оцінювач ОСОБА_6 визначив у розмірі 0, однак встановивши, що на автомобілі наявні пошкодження у вигляді деформації, які не пов'язані з ДТП та були отримані раніше, оцінювач ОСОБА_6 на порушення п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів не нарахував коефіцієнт фізичного зносу. Позивачем в обґрунтування вимог про стягнення недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 11 627,22 грн було надано висновок № 125 без документальних доказів оплати цієї суми або проведення відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля, якими могли б бути акти виконаних робіт, квитанції, чеки, а доказів, що ним витрачено на відновлення пошкодженого автомобіля 18 214,42 грн, матеріали справи не містять. Поліс обов'язкового страхування з безумовною франшизою 500 грн, як і нарахування суми ПДВ оцінювачем ОСОБА_6, залишились без правової оцінки суду першої інстанції. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Судове рішення в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди не оскаржується.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги заперечив. У заяві ПАТ «СК «Провідна», підтримуючи апеляційну скаргу, просить розглянути справу за відсутності їх представника.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, під час його ухвалення суд повинен вирішити питання, визначені у ст. 214 цього Кодексу.

Цим вимогам ухвалене у справі рішення відповідає не в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено і не оспорюється сторонами, що довіреною особою власника автомобіля «RENAULT LOGAN 90L», номерний знак НОМЕР_1, є ОСОБА_3 Постановою Івано-Франківського міського суду від 14 травня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП в тому, що він 11.04.2015 в м. Івано-Франківськ, керуючи транспортним засобом «ВАЗ АО794», допустив зіткнення з транспортним засобом «Дачія Логан» під керуванням ОСОБА_7, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована в Івано-Франківській філії ПАТ «СК «Провідна» на підставі договору страхування № АІ/2521542/0902/14 від 22.12.2014 і нею на користь ОСОБА_3 частково виплачено страхове відшкодування в сумі 6587,20 грн.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що згідно висновку № 125 експертного автотоварознавчого дослідження від 23.04.2015 вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля «RENAULT LOGAN 90L» станом на 23.04.2015 складає 18 214,42 грн. Право позивача на відшкодування матеріальної шкоди відповідачем доведено доказами, що підтверджують факт завдання шкоди за участю особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідачем, розмір завданої шкоди, а також те, що ОСОБА_4 є завдавачем шкоди, а відповідач є особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Докази, які спростовують висновок № 125 по визначенню вартості матеріального збитку, в матеріалах справи відсутні. Суд відхилив заперечення відповідача про безпідставне віднесення до розміру матеріального збитку суми податку на додану вартість, оскільки за висновком суду, позивачем надано документи на придбання запасних частин в загальному розмірі 20 038,28 грн, в т. ч. ПДВ 3 339,72 грн. Також, суд критично оцінив звіт аварійного комісара ОСОБА_5 в частині застосування коефіцієнту фізичного зносу 0,58 % стосовно автомобіля «RENAULT LOGAN 90L». Тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 11 627,22 грн (за виключенням суми, сплаченої позивачу страховиком).

Однак із висновком суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У абзаці 3 п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України зазначено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Цивільно-правові відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються, зокрема, спеціальним нормативно-правовим актом: Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Пунктом 22.1 статті 22 цього Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Оцінка майна проводиться на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика).

За змістом ст. 29 вказаного вище Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2015 аварійним комісаром експертом-оцінювачем ОСОБА_5 складено протокол огляду транспортного засобу «RENAULT LOGAN 90L», номерний знак НОМЕР_1, із зазначенням пошкоджень внаслідок ДТП, а також пошкоджень, не пов'язаних з даною ДТП.

12.05.2015 експертом-оцінювачем ОСОБА_5 складено звіт № 26/15 про оцінку вартості матеріального збитку з відповідною калькуляцією, за допомогою програмного комплексу «Аудатекс», який працює в автоматичному режимі. Згідно цього звіту вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, заподіяного власнику КТЗ «RENAULT LOGAN 90L», д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок ДТП складає 8 504,64 грн. Розрахунок розміру страхового відшкодування проводився наступним чином: 8 504,64 грн - 1417,44 грн - 500 грн = 6 587,20 грн, де 8 504,64 грн - вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ; 1 417,44 грн - податок на додану вартість; 500 грн - розмір безумовної франшизи. Коефіцієнт фізичного зносу оцінювач визначив у розмірі 0,58 %.

10.07.2015 ПАТ «СК «Провідна» перерахувала ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 6 587,20 грн та повідомила про можливість доплати ПДВ у розмірі 1 417,44 грн у разі надання актів виконаних робіт.

Як видно з оскаржуваного судового рішення, задовольняючи позов в частині додаткового стягнення страхового відшкодування в розмірі 11 627,22 грн, суд першої інстанції в основу розрахунків поклав висновок № 125 експертного автотоварознавчого дослідження від 23.04.2015, виконаний приватним підприємцем ОСОБА_6, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля «RENAULT LOGAN 90L» станом на 23.04.2015 складає 18 214,42 грн.

Однак, при цьому поза увагою суду залишились вимоги ч. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" про те, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Будь-яких доказів реального понесення розміру збитків саме в сумі 18 214,42 грн позивач не надав. При визначенні розміру збитку згідно ремонтної калькуляції звіту № 125 ПП ОСОБА_6 до суми збитку на ціни запчастин та матеріалів включено 20 % ПДВ, а дані про вартість кришки багажника, серцевини замка і заднього ліхтаря введені ним вручну (а. с. 11-12).

Ці обставини, а також те, що коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 0, він визначив на власний розсуд, оцінювач ОСОБА_6 підтвердив у засіданні апеляційного суду.

Крім того, на порушення вимог п. 7.39 Методики, встановивши, що на автомобілі були наявні пошкодження у вигляді деформації, які не пов'язані з ДТП і отримані раніше, оцінювач ОСОБА_6 не нарахував коефіцієнт фізичного зносу, прийнявши його значення Ез = О, в той час як значення Ез (зносу) приймається таким, що дорівнює нулю за винятком, зокрема, якщо складові частини кузова мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Що стосується посилання суду першої інстанції на те, що позивачем надано документи на придбання запасних частин в загальному розмірі 20 038,28 грн, в т. ч. ПДВ 3 339,72 грн, то таке обґрунтування суду для включення суми податку на додану вартість до розміру матеріального збитку колегія суддів відхиляє, оскільки зазначені документи оплачені позивачем 15.10.2015, після проведених у квітні 2015 року звітів про оцінку вартості матеріального збитку аварійного комісара ОСОБА_8 та оцінювача ОСОБА_6

Таким чином, автотоварознавче дослідження в силу вимог ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" не є підставою для виникнення податкових зобов'язань з надання послуг щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Зазначені зобов'язання можуть виникнути лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником податку ПДВ.

За таких обставин, не відповідає чинному законодавству та фактичним обставинам справи висновок суду першої інстанції про доведеність підстав для стягнення 11 627,22 грн страхового відшкодування, до складі якого включено суму ПДВ.

Не врахував суд і те, що п. 2 договору страхування № АІ/2521542 передбачена франшиза у розмірі 500 грн, яка не підлягає відшкодуванню.

З огляду на положення ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", ст. ст. 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо виплати страхового відшкодування на підставі заяви страхувальника і складеного аварійним комісаром страхового акта у формі, що визначається страховиком, а також про відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, колегія суддів бере до уваги складений 12.05.2015 експертом-оцінювачем ОСОБА_5 звіт № 26/15 про оцінку вартості матеріального збитку з відповідною калькуляцією, за допомогою працюючого в автоматичному режимі спеціалізованого програмного комплексу «Аудатекс» (а. с. 79-91).

Ураховуючи, що ПАТ «СК «Провідна» виплатила визначений нею у відповідності до норм чинного законодавства розмір матеріального збитку в сумі 6 587,20 грн, доказів проведення відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля матеріали справи не містять, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 11 627,22 грн.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості; зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що згідно ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення в цій частині та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля та судових витрат, з розподілом останніх у відповідності до вимог ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 17 листопада 2015 року в частині стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля та судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в особі Івано-Франківської філії ПАТ «СК «Провідна» про стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля та судових витрат відмовити.

В решті рішення Івано-Франківського міського суду від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 535 грн 92 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

Малєєв А.Ю.