Кодимський районний суд Одеської області
_____________________________________________________________________________________________________ Справа № 503/363/16-ц
Провадження №2/503/302/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2016 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Будеївської сільської ради Кодимського районного суду Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 02 березня 2016 року звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права приватної власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його баби ОСОБА_4.

В позовній заяві вказав, що 09 червня 2010 року померла його баба ОСОБА_4, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області.

Він є спадкоємцем спадщини померлої баби за законом, у поновлений судом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлої, однак нотаріус відмовила у видачі цього свідоцтва у звязку з відсутністю оригіналу державного акту на землю, який втрачено.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 (адвокат, діє відповідно угоди про надання правової допомоги та ордера адвоката) позов підтримав та просив його задовольнити, оскільки позивач внаслідок відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину позбавлений можливості оформити спадщину померлої.

Представник відповідача - Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. Позов визнав (заява №39/02-16 від 22 березня 2016 року).

Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У звязку з цим суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представника відповідача, тому суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що 09 червня 2010 року померла баба позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №230719, виданого 10 червня 2010 року Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис про смерть №19 від 10 червня 2010 року.

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_4, як між онуком та бабою, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-ЖД №040268, повторно виданого 17 травня 2006 року відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції, в якому матірю позивача вказано ОСОБА_5, а також копією свідоцтва про народження матері позивача серії VІІ-УР №0986165, виданого 21 вересня 1966 року Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області, в якому її матірю вказано ОСОБА_4.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

До складу спадкового майна померлої ОСОБА_4 ввійшла земельна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №14/187, площею 1.85 га., яка розташована в межах Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №077851, виданого 25 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування чи неприйняття ними спадщини.

Судом встановлено, що заповіту ОСОБА_4 не склала, а тому на час відкриття спадщини її спадкоємцями за законом першої черги були її чоловік ОСОБА_6 та донька ОСОБА_5 (мати позивача).

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спадщину померлої не прийняли, а в грудні 2015 року склали нотаріально засвідчені заяви про відмову від прийняття спадщини померлої ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2, тому останній, з огляду на відсутність спадкоємців 2-4 черг, відповідно до ст.1265 ЦК України є спадкоємцем померлої за законом пятої черги.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 14 січня 2016 року позивачеві ОСОБА_2 був визначений додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини померлої ОСОБА_4 (справа №503/2391/15-ц), після чого він у поновлений судом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлої баби.

Відтак, відповідно до ч.1 ст.1269 та ч.ч.1,3 ст.1270 ЦК України позивач ОСОБА_2 є таким, що прийняв спадщину померлої ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно.

Матеріали справи містять належні докази звернення позивача ОСОБА_2 до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлої за законом, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, який втрачено, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» №9 від 27 лютого 2016 року (відмова нотаріуса №115/02-14 від 26 лютого 2016 року).

Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності (http://reyestr.court.gov.ua/Review/52081274).

Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.ч.1,3 ст.1270 ЦК України він є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлої ОСОБА_4, що у відповідності з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття ним права власності на спірну земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №14/187, площею 1.85 га., яка розташована в межах Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала померлій 09 червня 2010 року ОСОБА_4 на підставі втраченого державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №077851, виданого 25 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області відповідно до розпорядження №62 від 28 січня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №154.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сопільняк О.М.