Справа № 168/824/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Хаврона О.Й.
Провадження № 22-ц/773/388/16 Категорія: 39 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.

секретар - Концевич Я.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

пр-ка відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 22 січня 2016,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Старовижівського районного суду від 22 січня 2016 року в позові ОСОБА_1 у даній справі відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач не подав доказів про поважність причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, у зв'язку з чим позов не підлягає до задоволення.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними причинами пропуску цього строку є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с.8), після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі і на земельну частку (пай) (а.с.9).

ОСОБА_4 за життя було складено заповіт на ім'я ОСОБА_1, за яким спадкодавець заповів останньому земельну частку (пай) розміром 1,77 га відповідно до сертифіката серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Позивачу було відомо про смерть ОСОБА_4, про що він ствердив у суді апеляційної інстанції, однак заяви до нотаріальної контори в шестимісячний строк ним подано не було.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді позивач не надав належних та допустимих доказів для підтвердження причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу у шестимісячний строк після смерті спадкодавця, тобто у строк з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 06 вересня 2012 року.

Посилання позивача на те, що він періодично перебував на лікуванні з приводу хвороб серця - не заслуговують на увагу, оскільки стосуються фактично періоду, який починає свій облік після шестимісячного строку для прийняття спадщини, а тому у розумінні ч.1 ст.1272 ЦК України не є тими поважними причинами, які б перешкоджали йому вчасно звернутися із заявою до нотаріальної контори у визначений законом термін.

Перебування на стаціонарному лікуванні з приводу інфекційних захворювань 13 днів у травні, 15 днів у червні та на амбулаторному лікуванні з 5 вересня 2012 року не свідчать про те, що ці причини створювали непереборні та істотні труднощі для подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу в інші дні.

Покликання апелянта на ту обставину, що відповідач також пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини та іншим судовим рішенням їй надано цей додатковий строк - не заслуговують на увагу, оскільки таке судове рішення не є предметом апеляційного оскарження у даній справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами, правильно визначено правовідносини між сторонами і застосовано норми матеріального права, що регулюють ці правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити, а рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 22 січня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді