У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 21 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області вад 03 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 09 вересня 2006 року між ним та

ОСОБА_2 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 6 093 грн 48 коп. строком на 12 місяців. Відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам строк позовної давності щодо пред'явлення банком вимог погоджено сторонами у 5 років, для нарахування штрафів та пені - 3 роки.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором станом на 09 грудня 2014 року утворилася заборгованість за відсотками у розмірі 15 737 грн 19 коп., яку банк просив стягнути з відповідача.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 21 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області вад 03 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позову відповідно до вимог ст. ст. 253, 261, ч. 4 ст. 267 ЦК України, оскільки у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 03 червня 2015 року у справі № 6-31цс15 та у постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15). Банк звернувся до суду зі спливом строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції встановивши, що Умови надання споживчого кредиту фізичним, пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю у 5 років, не містять підпису відповідача, у заяві позичальника домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог (такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1926цс15). Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк»у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 21 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області вад 03 грудня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік