Справа № 202/9053/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 березня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

судді Бєльченко Л.А.,

при секретарі Терещук Л.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третіх осіб ОСОБА_4,ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконкому Дніпропетровської міської ради, треті особи Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на гараж,

в с т а н о в и в :

7 грудня 2015 року позивач звернулась до суду з даним позовом, указуючи, що 03 лютого 1988 року згідно ордеру № 467 серії 01, на підставі рішення АНД райвиконкому м. Дніпропетровська № 24 від 25.01.1988 року їй та її родині було надано квартиру АДРЕСА_1. Згідно рішення адміністрації та профспілки № 30 від 24.03.1994 року в цьому ж будинку їй був переданий у власність гараж № 19 ( літ. А-9), який розташований у цокольному поверсі будинку. За вказаний гараж вона здійснила оплату в ощадну касу № 6718/02 м. Дніпропетровська в сумі 1968, 50 рублів. З цього часу вона постійно користується гаражем та володіє ним вже більш ніж двадцять років. На балансі Комунального виробничого житлового ремонтно експлуатаційного підприємства Індустріального району та у Фонду державного майна України гараж не перебуває. Посилаючись на вимоги статей 181, 182 ЦК України, позивач просила визнати за нею право власності на гараж № 19 ( літ. А-9) площею 18,9 кв. метрів в цокольному поверсі квартирного житлового будинку №21 по вулиці Щербини в місті Дніпропетровську.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача виконкому Дніпропетровської міської ради позовні вимоги не визнала, указуючи, що спірний гараж не є комунальною власністю. Просила відмовити позивачеві у задоволені позовних вимог.

Представник третьої особи Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не з*явився, про розгляд справи повідомлений належним чином ( а.с. 70).

Треті особи у справі - ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги позивача, не заперечували проти їх задоволення.

Суд, вислухавши сторін, третіх осіб, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачеві, а також ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 грудня 2013 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, належить квартира

№ 120 у будинку № 21 по вулиці Щербини в місті Дніпропетровську (а.с.63).

Зазначену квартиру позивач отримала на підставі ордеру № 467 серії 01 від 03.02.1988 року, виданого виконкомом Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська на підставі списку ДБК -1, затвердженого АНД райвиконкомом № 24-р від 25.01.1988 року ( а.с. 8).

Згідно виписки із протоколу № 30 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Дніпропетровського ДСК -1 від 24.03.1994 року в житловому будинку № 21, у підвальних приміщеннях, було побудовано десять гаражів, які були реалізовані працівникам ДБК -1, в тому числі ОСОБА_2 був реалізований гараж

№ 19 ( а.с. 10).

Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 18.06.1994 року № 327 адміністрації будівельного комбінату № 1 дозволено виділити гаражі, в тому числі гараж № 19 ОСОБА_2 ( а.с. 11).

З копії рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 30.12.1987 року № 492/9 убачається, що затверджений акт державної комісії про прийняття до експлуатації житлового будинку № 21 по вулиці Щербини в місті Дніпропетровську та дозволено ввести в експлуатацію цей житловий будинок з вбудованими приміщеннями для зберігання автомобілів ( а.с.15).

Про вбудовані приміщення для зберігання автомобілів в будинку № 21 по вулиці Щербини в місті Дніпропетровську зазначено і в Акті державної приймальної комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об*єкта ( а.с. 17-19).

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей( нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об*єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення, яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно із статтею 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановленим законом, іншими нормативно- правовими актами і призначена для постійного у ній проживання.

Відповідно до вимог статі 186 цього Кодексу річ, призначена для обслуговування іншої ( головної) речі і пов*язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

В Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ Верховний суд України зазначив « Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у звязку з чим право власності на такі будівлі та споруди як на окремі обєкти визнаватися не може».

Приймаючи до уваги, що згідно із Актом державної приймальної комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об*єкта житлового будинку № 21 по вулиці Щербини в місті Дніпропетровську вбудоване приміщення для зберігання автомобілів в цокольному поверсі будинку не є самостійною нерухомою річчю, призначено для забезпечення необхідними засобами благоустрою, суд вважає ,що на цей об*єкт як на окремий не може бути визнано право власності .

За таких підстав суд приходить до висновку про відмову позивачеві у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України,ст.ст. 181,186,380 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_2 у позовних вимогах до виконкому Дніпропетровської міської ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на гараж .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення

Суддя - Бєльченко Л.А.