Справа № 645/857/16-ц
Провадження № 2/645/1103/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Алфьорової Т.М.,

за участю секретаря Ляхової І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права користування з укладанням договору найму з набувальною давністю,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом, в обґрунтування якого зазначала що квартира належить право користування квартирою №8 буд. 48 /13 по вул. Ковтуна у м. Харкові, яку вона отримала за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.11. 2005р. Цю квартиру отримала 12.01.1971 р. свекруха, ОСОБА_3 на підставі ордеру № 106826, виданого виконкомом Комінтернівської ради народних депутатів на підставі рішення від 31.01.1971 р. №11-16. Після народження сина, ОСОБА_4, оскільки сім'я стала великою та складалася з 5 чоловік, виконком Червонозаводської райради видав ордер серії А № 98 від 27.01.1982 р. на підставі рішення № 38/77 від 19.01.1982 р. на право зайняття кв. № 616 буд. № 72 за пр. Перемоги у м. Харкові, куди вони з сім*єю переїхали, крім свекрухи, ОСОБА_3 Однак, у 2001 р. вимушена була фактично постійно проживати із свекрухою, тому що вона потребувала догляду з причин хвороби. Після ії смерті 15.08.2001 р. вона фактично мешкала за вказаною адресою. Таким чином, вона добросовістно заволоділа вказаним майном. Увесь цей час вона відкрито та безперервно володіла данною квартирою, особисто сплачувала за всі комунальні послуги, робила необхідний ремонт у квартирі, підтримувала санітарний та протипожежний стан та умови проживання і тому відповідно до ч.1 ст.344 КК України просить визначити за нею право користування вказаною квартирою укладанням договору найму з набувальною давністю, а також ще раз визнати наймачем цього житла.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі і дав пояснення про обставини викладені вище.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи сповіщався належним чином, про що свідчить повідомлення, причини не явки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.11.2005р.за позивачем визнано право користування квартирою №8 буд. 48 /13 по вул. Ковтуна у м. Харкові. На підставі рішення ОСОБА_1 була зареєстрована в квартирі і про це свідчить довідка з місця проживання від 12.01.2016 року, виданого дільницею № 55 КП "Жилкомсервіс" де зазначено, що ОСОБА_1І є наймачем квартир, надані квитанції свідчать, що позивач сплачує комунальні послуги і тому вимога позивача ще раз визнати її наймачем житла не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Частиною 4 ст. 344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Як встановлено в судовому засіданні квартира АДРЕСА_1 є неприватизованою, а знаходиться в користуванні позивача, тому посилання на ст.344 КК України є безпідставним та не обґрунтованим, так як у ст. 344 ЦК України ведеться річ про визнання права власності, а невизнання право користування за набувальною давністю.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.Таким чином, позивач як сторона по справі, зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає способам захисту цивільних прав визначених ст. 16 ЦК України. Не визначений обраний позивачем спосіб захисту права і спеціальним законом ы тому в задоволенні позовних вимог треба відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, ЦПК України, ст.ст. 15,16 , 344 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права користування з укладанням договору найму з набувальною давністю відмовити.

Рішення може бути оскаржене п до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя