Справа №629/38/16-ц
Номер провадження 2/629/687/16
24.03.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Перепелиця В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача Демянець І.О. у судовому засіданні на задоволенні позовних вимогах наполягала в повному обсязі, надала детальний розрахунок заборгованості та відзив на заперечення, посилаючись на те, що проценти, пеню, штраф за кредитним договором нараховувалися згідно умов даного кредитного договору, а інфляційні нарахування відповідно до норм діючого законодавства. Позивач діяв у суворій відповідності до вимог законодавства України та не порушив жодних строків позовної давності по даній справі. Відповідно до п.2.5 кредитного договору, погашення кредиту відповідачем здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок, вказаний в п.2.3 кредитного договору, та/або шляхом внесення готівкою в касу позивача для зарахування на вище зазначений рахунок грошових коштів в сумах та терміни, визначених у додатку №1, що є невід'ємною частиною кредитного договору. Згідно з додатком №1 та п.7.1. кредитного договору строком (терміном) виконання відповідачем своїх зобов'язань вважається строк 24 місяці включно до 23.04.2014 року. Відповідно до п.5.2.1 кредитного договору, відповідач зобов'язується повернути кредит позивачу в порядку та на умовах, визначених кредитним договором. В заяві-анкеті відповідач сам просив надати йому строк (термін) для погашення заборгованості у розмірі 24 місяці, що йому і було надано та засвідчено у кредитному договорі. Тому початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у позивача права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, а також з моментом початку нарахування пені та процентів на прострочену суму боргу. Оскільки умовами договору не передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та не встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання відповідачем строку погашення заборгованості та інших платежів за кредитним договором. Отже, початок перебігу позовної давності починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи що кредитним договором встановлено чітку дату виконання зобов'язань, то початок перебігу позовної давності для стягнення основного боргу необхідно обчислювати з дня прострочення кредиту. Виходячи з висновків «Узагальнення судової практики застосування ст.625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві судами Харківської області у 2012 році», відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до позовних вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в 1 рік. Разом з тим, суди Харківської області враховують, що вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) за своїм характером є додатковими (похідними) вимогами щодо основного зобов'язання. У випадку, якщо неустойкою забезпечується виконання зобов'язання, на яке розповсюджується загальна позовна давність, право на таке стягнення втрачається лише зі спливом строку позовної давності щодо основної вимоги. Таким чином, скорочена позовна давність стосовно неустойки фактично означає можливість стягнення неустойки за 1 рік, якщо не сплинув строк позовної давності щодо основної вимоги. Зменшення строків позовної давності є суворим порушенням прав ПАТ АБ «Експрес-Банк».
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, в зв'язку із захворюванням та неможливістю самостійного пересування, надав суду заяву про застосування строків позовної давності, копії довідки до акту огляду МСЕК від 15.01.2015 року і пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 05.02.2015 року та просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.
Представник відповідача-адвокат Соколова Р.І. в судовому засіданні просила задовольнити заяву відповідача та застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ АБ «Експрес-банк» щодо стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором та додаткових вимог, відмовити в задоволенні позову та звільнити відповідача від сплати судового збору, в зв'язку з тим, що останній являється інвалідом І групи.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов'язання.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п.5.3.10 кредитного договору, банк має право достроково витребувати у відповідача кредит з нарахованими процентами за період фактичного використання ним та інші платежі, що підлягають сплаті згідно умов договору та визначати строки (терміни) дострокового повернення кредиту, процентів та інших платежів з договором, з наступного робочого дня після настання випадку - наявність обставин, які явно свідчать про те, що наданий відповідачу кредит своєчасно не буде повернуто, будь-яке невиконання або неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором (а.с.4-5).
Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Згідно п.31 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).
Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Частиною 4 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Частиною 2 статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Згідно ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
?У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. ?
Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до відповідача протягом трьох років, починаючи від цієї дати.
Позивач у позові не зазначив причини пропуску строку позовної давності та не заявляв клопотання про його поновлення.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому судом, під час розгляду справи були створені всі необхідні умови для забезпечення здійснення позивачем наданих законом прав для всебічного та повного дослідження обставин справи, у порядку ч.4 ст.10 ЦПК України було роз'яснено права та обов'язки, положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, позивач попереджався про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і відповідне право на забезпечення доказів.
Зазначеними правами позивач особисто або через свого представника, не скористався.
Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду.
Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, а відповідачі як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.
Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.4,10,57,58,59,60,61,79,88,131ч.1,212-215 ЦПК України, ст.253,256-258,266,1046,1049,1054 ЦК України, суд, -
У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення був виготовлений 30.03.2016 року.

Суддя О.А.Ткаченко