Н.п. 2/522/2351/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2016 року
Приморський районний суд м. Одеси
в складі: головуючого судді Домусчі Л.В.,
при секретарі Шевчик В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Міський комерційний банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить стягнути з них заборгованість за кредитним договором від 28.09.2007 року №227/840-ФО в розмірі 6573,33 долари США та 2067,76 гривень що в еквіваленті становить 146495,40 гривень.
Представник позивача у судове засідання не зявився, як вбачається з позовної заяви, просить справу розглядати у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки у судовому засіданні відповідача, згоден на заочний розгляд справи та постановлення заочного рішення по справі.
Відповідачі у судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за відсутністю відповідача до суду не надходило.
Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В подальшому між Банком та Позичальником було укладено договори про внесення змін до Кредитного договору №227/840-ФО від 28.09.2007 року, а саме: Договір №1 про внесення змін від 14.01.2009 року, Договір №2 про внесення змін від 26.02.2009 року, Договір №3 про внесення змін від 08.01.2009 року, Договір №4 про внесення змін від 13.07.2009 року (відповідно до якого процентна ставка за користування кредитом була змінена на 15,0 (пятнадцять)% річних).
В забезпечення належного виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань, 28.07.2007 року між ТОВ «Партнер Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №227/840-ФО/П-1.
13.07.2009 було укладено договір №1 про внесення змін до договору поруки №227/840-ФО/П-1 від 28.09.2007 року
В забезпечення належного виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань, 28.07.2007 року між ТОВ «Партнер Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №227/840-ФО/П-2.
13.07.2009 було укладено договір №1 про внесення змін до договору поруки №227/840-ФО/П-1 від 28.09.2007 року.
Відповідно до п.1.2. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому же обємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитром як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати виконання зобовязань повністю як від позичальника так і від поручитель разом, так і від кожного окремо.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
Зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України).
Ці підстави зазначені в ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України.
За відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбаченого договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України).
Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.
Банком зобовязання перед Позичальником за Кредитним договором №227/840-ФО від 28.09.2007 року були виконані належним чином - був наданий відповідний кредит згідно умов ОСОБА_4, що підтверджується Меморіальним ордером №2117 від 28.09.2007 року.
Позивач зазначає, що відповідачі, у порушення умов Кредитного договору №227/840-ФО від 28.09.2007 року своїх зобовязань належним чином не виконали, у звязку з чим, станом на 09.07.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 146495 (сто сорок шість тисяч чотириста девяносто пять) гривень 40 коп., яка складається з:
- поточної заборгованості по основному боргу 5951,14 дол. США, що еквівалентно 130 757,03 грн.;
- поточна заборгованість по відсоткам 19,84 дол. США, що еквівалентно 435,92 грн.;
- штрафні санкції (пеня) 2067,76 грн.
Позивач також зазначає про необхідність сплати йому Позичальником пені у розмірі 536,85 грн. (пятсот тридцять шість гривень 85 копійок) за порушення умов Кредитного договору №227/840-ФО від 28.09.2007 року .
Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Підпункти 4.3.4. та 4.3.5. пункту 4.3 умов Кредитного договору №227/840-ФО від 28.09.2007 року передбачають обов`язок Позичальника суворо дотримуватися положень цього ОСОБА_4, здійснювати повернення Кредиту, сплату процентів за користування ним, штрафних санкцій та інших платежів за цим ОСОБА_4 у передбачені цим ОСОБА_4 строки.
Згідно пунктів 4.2.4. та 7.2. Кредитного договору №227/840-ФО від 28.09.2007 року, ОСОБА_4 має право вимагати дострокового повного погашення Кредиту, сплати процентів, інших платежів передбачених цим ОСОБА_4 та можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов цього ОСОБА_4.
Підпунктом 4.3.7. пункту 4.3 умов Кредитного договору №227/840-ФО від 28.09.2007 року передбачає обовязок Позичальника, у випадку порушення виконання зобовязань, передбачених цим ОСОБА_4. Сплатити Банку штрафні санкції, визначені у п.п. 5.2., 5.3. цього ОСОБА_4.
Згідно пунктів 5.2. та 5.3. Кредитного договору №227/840-ФО від 28.09.2007 року, у випадку порушення строків повернення Кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним та інших платежів, передбачених цим ОСОБА_4 має право вимагати, а Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості.
Також судом встановлено, що Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.09.2015 року (с. Загороднюк В.І.) позов ПАТ «Міський комерційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №227/840-ФО від 28.09.2007 року було задоволено та стягнуто заборгованість у розмірі 6322,88 доларів США що в еквіваленті становить 148670,023 гривень.
Ухвалою судді від 27.01.2016 року позовні вимоги до ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні підлягають задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості, а в частині стягнення з ОСОБА_1В, слід відмовити, оскільки вищевказаним рішенням Приморського районного суду від 15.09.2015 року з відповідачки ОСОБА_1 вже була стягнута заборгованість.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави також підлягає стягнення судовий збір в розмірі 732,47 гривень з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кожного окремо.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства „Міський комерційний банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
- поточної заборгованості по основному боргу 5951,14 дол. США, що еквівалентно 130 757,03 грн.;
- поточна заборгованість по відсоткам 19,84 дол. США, що еквівалентно 435,92 грн.;
- штрафні санкції (пеня) 2067,76 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити
Стягнути ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати на користь держави у розмірі 732 (сімсот тридцять дві) гривні 47 копійок.
Стягнути ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) судові витрати на користь держави у розмірі 732 (сімсот тридцять дві) гривні 47 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Домусчі Л.В.