У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ МартинюкВ.І., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року у справі за позовом Котовського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У червні 2013 року Котовська міжрайонна прокурора Одеської області в інтересах ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 25 липня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Котовського відділення №2823 та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №815-Н, відповідно до умов якого банк надав останній кредит у сумі 5000 грн, зі сплатою 24% річних за користування кредитом.

Наданий кредит також забезпечений порукою ОСОБА_4, відповідно до договору поруки від тієї ж дати.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ВАТ «Державний ощадний банк України» прийняло від ОСОБА_2 в заставу: телевізор, пральну машина, м'який куток, навісні кухонні шафи, стіл-тумбу, диван і два крісла, холодильник.

Позивач в інтересах ПАТ «Державний ощадний банк України» просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 6597,69 грн.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 6597,69 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволені решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в особі представника, просить ухвалені у справі судові рішення скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, і направити справу на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК Українисуд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 60 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову і стягуючи заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд виходив із того, що остання не виконала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та не дотрималась терміну повернення наданого їй кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 6597,69 грн.

В судовому засіданні встановлено, що 25 липня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» (правонаступник якого є ПАТ «Державний ощадний банк України») в особі філії Котовського відділення №2823 та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №815-Н, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні у сумі 5000 грн під 24% річних за користування кредитом.

Крім того, наданий кредит було забезпечено порукою ОСОБА_4, згідно з яким поручитель зобов'язалась солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань боржника.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банк прийняв від ОСОБА_2 в заставу: телевізор, пральну машину, м'який куток, кухню (навісні шафи, стіл-тумби), м'які меблі (диван, два крісла), холодильник.

В зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань у ОСОБА_2 утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 1 травня 2013 року становила 6597,69 грн (заборгованість по кредиту - 1605,55 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 2708,84 грн, пеня 2283,30 грн).

Статтями 525 і 526 ЦК Українипередбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За приписами ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

П. 4.2. договору поруки №815-Н від 25 липня 2007 року встановлено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором №815-Н від 25 липня 2007 року не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки шестимісячний строк на право пред'явлення вимоги до поручителя пропущений, суд обґрунтовано відмовив у задоволені позову до ОСОБА_4

Разом з тим, дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, як основного боржника, який прострочив виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається, відповідач відмовилась від проведення судової почеркознавчої експертизи, на предмет справжності її підпису на договорі. Крім того сам по собі висновок експертизи є альтернативним засобом доказування.

Будь-яких інших доказів в обґрунтування своїх заперечень відповідач не надала, а тому судом ухвалено рішення на підставі наявних у справі доказах.

Зі змісту рішення судів і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Котовського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк