Провадження №2-о/522/103/16
Справа № 522/872/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді: Домусчі Л.В.,

при секретарі: Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі м. Одеси, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 21.01.2016 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі, просила встановити факт смерті її батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка настала 20.11.2000 року.

В обґрунтування заяви відзначила, що 20.11.2000 року по вул. Преображенська 49/51 було знайдено невпізнаний труп чоловіка 50 років, який був зареєстрований за № 2871. Остаточне лікарське свідоцтво про смерть №2871 було видане Одеським обласним бюро СМЕ 29.11.2000 року. 30.11.2000 року співробітнику Одеського обласного СМЕ ОСОБА_3 була видана довідка №312 про реєстрацію у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м. Одеси смерті невідомого чоловіка 50 років, який помер 20.11.2000 року, причина смерті множинний перелом ребер. Актовий запис про смерть №10870. У даний час труп чоловіка зареєстрованого за № 2871 впізнаний під прізвищем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заявниця, будучи рідною донькою ОСОБА_2, звернулась до Відділу ДРАЦС м. Одеси щодо внесення змін до актового запису про смерть невідомого №10870 від 30.11.2000 року та отримання свідоцтва про смерть її батька ОСОБА_2. Проте, їй було відмовлено з тих підстав, що для внесення змін в актовий запис цивільного стану має бути обґрунтований висновок відділу ДРАЦС. Однак, у даному випадку складання обґрунтованого висновку про внесення змін до актового запису про смерть невідомого № 10870 від 30.11.2000 року, а саме змінити «невідомого» на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не є можливим у зв'язку з відсутністю протоколу впізнання трупа.

На звернення заявниці до Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП України в Одеській обл. щодо отримання протоколу впізнання її батька гр. ОСОБА_2 № 371 від 07.12.2000 року, їй було повідомлено наступне: за строком давнини встановити вихідний номер матеріалу не надалось можливим у зв'язку з тим, що Журнал вихідної кореспонденції за 2000 рік знищено згідно ОСОБА_4 про відбирання на знищення та знищення справ та журналів за № 31/23-346 від 02.02.2006 р. Тобто, на даний час немає можливості отримати протокол впізнання батька заявниці, а у зв'язку з відсутністю протоколу впізнання трупа є неможливим внесення змін до актового запису про смерть невідомого № 10870 від 30.11.2000 p., а саме зміни з «невідомого» на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та отримання належного свідоцтва про смерть.

Заявниця має намір виїхати на пмж до Ізраїлю, у звязку з чим їй необхідно подати встановлений перелік документів, одним із яких є заява батьків, яка може бути замінена на свідоцтво про смерть або рішення суду про встановлення факту смерті. Зважаючи на те, що у заявниці немає можливості отримати відповідне свідоцтво про смерть її батька, остання звернулась до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті її батька.

У судове засідання 16.03.2016 року заявник не зявилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Надала суду заява, за якою просила справу розглядати за її відсутності. У минулому судовому засіданні додатково пояснила, що її батько ОСОБА_4 9 років відбував покарання у вязниці та був звільнений у 1998 році. З квартири, в якій мешкає вона, її мати та двоє дітей, вони виписали батька та останній раз вона бачила його у 1999 році. Після чого вона не знала, де він знаходиться. Оскільки вона має намір виїхати на пмж до Ізраїлю, їх необхідно подати відповідний пакет документів. Готуючи його, вона дізналась про смерть батька. Заявниця звернулась до вязниці, де відбував покарання її батько, пізніше до відділу міліції, де і дізналась про невпізнаний труп чоловіка 50 років, який був зареєстрований за № 2871. Однак, у звязку з тим, що немає можливості отримати протокол впізнання №371 від 07.12.2000 року, за яким вказаний труп був впізнаний як ОСОБА_2 за відбитками пальців, то їй відмовлено у внесенні змін до актового запису про смерть.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду заяву, у якій просив суд слухати справу у його відсутність (а.с. 18-19).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 20.11.2000 року на вулиці Преображенській, 49/51, у м. Одесі був знайдений невпізнаний труп чоловіка 50 років, якому у морзі було присвоєно № 2871. Причина смерті множинний перелом ребер. Остаточне лікарське свідоцтво про смерть №2871 було видане Одеським обласним бюро СМЕ 29.11.2000 року.

Згідно довідки №312, виданої співробітнику Одеського обласного бюро СМЕ (а.с.14), у Жовтневому відділі РАГС м. Одеси 30.11.2000 року зареєстровано смерть невідомого чоловіка 50 років, померлого 20.11.2000 року, актовий запис про смерть №10870.

На теперішній час указаний труп №2871, знайдений 20.11.2000 року, був впізнаний співробітником УІАЗ ГУМВС ОСОБА_5 під прізвищем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, протокол впізнання №371 від 07.12.2000 року.

Зазначене підтверджується листом відділу судово-медичної експертизи трупів КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (а.с.11), листом начальника Центрального РВ ОМУ УМВС України в Одеській області (а.с.10), листом управління інформаційного забезпечення ГУНП в Одеській області від 27.11.2015 року (а.с.8).

ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії ІІ-ЖД №400377 (а.с.6), будучи рідною донькою ОСОБА_2, звернулась до Відділу ДРАЦС у Приморському районі із заявою щодо можливості внесення змін до актового запису про смерть невідомого №10870 від 30.11.2000 року, складеного Першим відділом ДРАСЦ ОМУЮ, а саме: змінити з «невідомого» на «ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3».

Однак, листом Відділу ДРАЦС у Приморському районі №129/124-29 від 15.01.2016 року їй було відмовлено та повідомлено, що складання обґрунтованого висновку про внесення змін до актового запису про смерть невідомого №10870 від 30.11.2000 року, складеного Першим відділом ДРАЦС ОМУЮ, а саме змінити з «невідомого» на «ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3», не є можливим у звязку з відсутністю протоколу впізнання трупа (а.с.12).

На звернення заявниці до Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП України в Одеській обл. щодо отримання протоколу впізнання її батька гр. ОСОБА_2 № 371 від 07.12.2000 року, їй було повідомлено наступне: за строком давнини встановити вихідний номер матеріалу не надалось можливим у зв'язку з тим, що Журнал вихідної кореспонденції за 2000 рік знищено згідно ОСОБА_4 про відбирання на знищення та знищення справ та журналів за № 31/23-346 від 02.02.2006 р. (а.с.13). Також, листом СВ Приморського відділу поліції у місті Одесі №СВ-467 від 11.03.2016 року повідомлено, що строк зберігання вказаних матеріалів становить 5 років. Тобто, на даний час отримати протокол впізнання батька заявниці немає можливості.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до вимог ст. ст. 256, 259 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, в випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до вимог ст. 234 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

У відповідності до п.7 вказаної постанови, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Порядок встановлення факту смерті та її причин, встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Як вказала заявник, встановлення такого факту їй необхідно для підготовки пакету документів для виїзду на пмж до Ізраїлю.

На сьогодні факт смерті ОСОБА_2, 01.08.1951 рн., не зареєстрований в органах ДРАЦС України, що є підставою для винесення рішення про встановлення факту смерті особи в певний час.

З урахуванням вищенаведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та наданими письмовими доказами, стосовно того ОСОБА_2, стать чоловіча, ІНФОРМАЦІЯ_1, особа без встановленого місця проживання, помер 20.11.2000 року у м. Одеса, причина смерті множинні переломи ребер, та у звязку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1

Керуючись т.ст.. 1, 3, 4, 10, 11, 15, 57-58, 60, 208-210, 212-215, 218, 234, 256, 259 ЦПК України, ч.1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,- суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_6 Анатоліївни про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі м. Одеси, задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті ОСОБА_2, стать чоловіча, ІНФОРМАЦІЯ_1, особи без встановленого місця проживання, 20.11.2000 року у м. Одеса, причина смерті множинні переломи ребер.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Домусчі Л.В.

16.03.2016