Справа № 307/350/16-ц
Провадження № 2/307/491/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 березня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В., з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_2 є батьком її дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина постійно проживає разом з нею у її сім'ї та вона займається її вихованням та забезпеченням. Відповідач не цікавиться життям доньки, її розвитком, не дає їй жодної матеріальної допомоги та не сплачує аліменти на її утримання.

Посилаючись на вказані обставини просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що дійсно не сплачує аліменти на утримання доньки, не надає їй жодної матеріальної допомоги та не цікавиться її розвитком та вихованням.

Представник органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Гнатюк Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. В судове засідання 30 березня 2016 року не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Прокурор Тячівської місцевої прокуратури Безугла І.І. в судовому засіданні зазначила, що є всі підстави для задоволення позову. В судове засідання 30 березня 2016 року не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно даних свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьком значиться відповідач ОСОБА_2.(а.с.14).

Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 10 грудня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1, та має на своєму утриманні доньку ОСОБА_3. Батько дитини участі у її вихованні та утриманні не приймає (а.с.13).

Із листа відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління Юстиції № 03-28/138 від 13 січня 2016 року вбачається, що з 02 березня 2010 року по 01 січня 2016 року ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 не сплачував, і заборгованість по сплаті аліментів становить 7 495 гривень (а.с.11).

Згідно висновку органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації від 29 січня 2016 року за №26 відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Цим же рішенням дано згоду на позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із характеристики №295 від 10 грудня 2015 року, виданої Тересв'янською селищною радою вбачається, що ОСОБА_2 характеризується посередньо, не бере участі у вихованні доньки ОСОБА_3 та не сплачує аліменти (а.с.9).

Згідно довідки Тересв'янської загальноосвітньої середньої школи І-ІІІ ступенів від 29 березня 2016 року, батько учениці 6-Г класу ОСОБА_3 за період 5 класу і І семестр 6 класу, навчанням доньки не цікавився, жодного разу на батьківських зборах не був (а.с.53).

Свідки ОСОБА_6, яка є сусідкою позивача та ОСОБА_7, який є братом позивача, в судовому засіданні пояснили, що їм достовірно відомо про те, що ОСОБА_8 не цікавиться життям доньки ОСОБА_3, її розвитком, не дає їй жодної матеріальної допомоги, не відвідує її та не сплачує аліменти на її утримання. Вихованням та матеріальним забезпеченням ОСОБА_3 займається її матір.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57, 60 ЦПК України.

У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.

У поданій позовній заяві і в судовому засіданні позивач зазначила, що відповідач ОСОБА_2 з донькою не спілкується, нею не піклується, тобто залишив її на призволяще, без належних засобів до існування та без фізичної, матеріальної, духовної та моральної підтримки.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що наведені позивачем і досліджені в судовому засіданні докази, а саме, акти обстеження житлово-побутових умов позивача, інформація з дошкільного закладу, висновок органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації від 29 січня 2016 року за №26, безсумнівно свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання доньки і свідоме нехтування ним цими своїми обов'язками.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивач довів підставність своїх позовних вимог зазначеними вище доказами, а відповідач не надав суду жодного доказу.

А тому, суд вважає, що для захисту прав та інтересів малолітньої дитини, позов слід задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 150, 164 ч.1 п.2, 180 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя АДРЕСА_2, батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят один) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.В. Ніточко