11.04.2016 637/297/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

7 квітня 2015 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю : секретаря Кучер А.Ю.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні с.м.т. Шевченкове Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ :

21 березня 2016 року позивач звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, померлої 22 січня 2012 року.

У судовому засіданні представник позивача,яка діє на підставі довіреності просила задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування позовних вимог позивача зазначила,що 25 червня 2011 року помер ОСОБА_4,який був власником Державного акту на право власності на земельні ділянки № 237,241,253 ,загальною площею 9.9571 га розташована на території Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області та призначеної для введення сільськогосподарського виробництва. За своє життя ОСОБА_4 склав заповіт , яким все своє майно заповідав дружині ОСОБА_3. Отримати спадщину нотаріально остання не встигла бо 22 січня 2012 року померла.

За своє життя ОСОБА_3 склала заповіт за яким все своє майно заповідала позивачу по справі,заповіт посвідчений 1 серпня 2011 року та відповідно зареєстрований. З метою отримання спадщини на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 позивач звернулась до нотаріальної контори

але отримала відмову враховуючи ,що не було представлено правовстановлюючого документу на землю, а саме державного акту та позивачу було запропоновано звернутися до суду для вирішення цього питання. Враховуючи викладене просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , померлої 22 січня 2012 року в порядку спадкування за заповітом.

В судове засідання представник Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області не зявився, надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності, та проти задоволення позову ОСОБА_5 не заперечує.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини.

Державний акт на право власності на земельну ділянку ( серія ХР № 031185 ) засвідчує факт того ,що ОСОБА_4 належала земельна ділянка загальною площею 9.9571 га, яка складається з ділянок № № 237,241,253 та розташована на території Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Відповідно до свідоцтв про смерть ( серія 1-ВЛ №316802, виданого Борівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 30 червня 2011 року), 25 червня 2011 року

ОСОБА_4 помер.

Згідно заповіту від 30 липня 1997 року ,завіреному Борівською селищною радою Шевченківського району Харківської області та зареєстрованого за № 85 , все своє ма1но ОСОБА_4 заповідав своєї дружині ОСОБА_3.

З довідки Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 11б, ОСОБА_4 на день своє смерті проживав та вів спільне господарство зі своєю дружиною ОСОБА_3

Заповітом від 1 серпня 2011 року ,завіреним та зареєстрованим Борівською селищною радою Шевченківського району Харківської області за №48, ОСОБА_6 все своє майно заповідала ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідоцтво про смерть ( серія І-ВЛ № 338411, видане Борівською селищною радою Шевченківського району Харківської області 24 січня 2012 року ),засвідчує факт того ,що 22 січня 2012 року ОСОБА_3 померла.

З відповіді Шевченківської нотаріальної контори від 27 серпня 2014 року вбачається ,що позивачу відмовлено в отриманні свідоцтва про право власності на спадкове майно , у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу ,а саме державного акту на право власності за земельну ділянку виданого на імя померлої.

В відповіді відділу Держземагента в Шевченківському раіоні Харківської області від 8 серпня 2014 року вбачається ,що за ОСОБА_4 рахується , земельна ділянка загальною площею 9.9571 га. Дана земельна ділянка не переоформлювалась.

Відповідно до відповіді Печенізьської державної нотаріальної контори від 6 квітні 2016 року вбачається ,що після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась , існує зареєстрований заповіт від 30 липня 1977 року.

Після смерті ОСОБА_3 рахується заповіт від 1 серпня 2011 року ,зареєстрований за № 48.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

За правилами ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Заповітом , відповідно ст.1233 Цивільного кодексу України - є особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті

Відповідно до п. 4.20 Наказу Мінюсту від 22 лютого 2012 № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»та витягу з Державного земельного кадастру.

За змістом ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Враховуючи ,що ОСОБА_3 згідно положень ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємицею після смерті чоловіка ОСОБА_4, успадкувала його права та обовязки тому мала право розпорядитися усім майном яке їй належало.

Оцінивши зібрані докази та давши їм належну правову оцінку враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом, відсутність інших спадкоємців ,визнання за нею права власності не порушають нічиїх прав та інтересів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 є доведеними та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.328, 1216, 1218, 1220, 1225, 1233, 1235 Цивільного Кодексу України, ст. 41, 55 Конституції України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позовну зяяву ОСОБА_2 до Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку № 237 з кадастровим номером :02:002:0150, площею 2.5620 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області ,в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої 22 січня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку № 241, з кадастровим номером :02:002:0152, площею 3.6061 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,розташовану на території Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої 22 січня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на земельну № 253, з кадастровим номером :02:002:0161, площею 3.7890 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,розташовану на території Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області ,в порядку спадкування заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої 22 січня 2012 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ