Справа № 456/5078/15-ц
Провадження № 2/456/539/2016
РІШЕННЯ

іменем України

11 лютого 2016 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином,

встановив:

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач покликається на те, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2015 року відповідача ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у звязку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Цим злочином йому було спричинено моральні та фізичні страждання, які виразилися у сильних душевних стражданнях, страхах, фізичному болю. В результаті заподіяних легких тілесних ушкоджень, він на деякий час втратив працездатність, що відобразилося на його близьких, зокрема на його матері, яка є особою похилого віку та потребує стороннього догляду. Впродовж близько одного місяця його турбували головна біль, нудота, втрата апетиту, відсутність сил по догляду за домашнім господарством і для відновлення свого здоровя він був змушений звернутися до лікаря. Незважаючи на те, що з дня вчинення злочину минув тривалий час, він і досі відчуває наслідки побиття, які проявляються у його переживаннях, страху, неспокійному сні, глибоких душевних стражданнях, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування за заподіяну моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позові обставини і просить суд їх задоволити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив суду пояснивши, що такі є безпідставними та надуманими позивачем, оскільки своїми діями він останньому не спричинив жодної моральної шкоди. Тілесні ушкодження, які він завдав позивачу, ніяк не могли викликати душевних страждань, переживань та страху.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження №456/2426/15-к (пров. №1кп/456/213/2015) вбачається, що ОСОБА_2 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме в тому, що він 05.01.2015р. заподіяв ОСОБА_1 умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2015р. ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, у звязку з відмовою потерпілого ОСОБА_1 від обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому суд враховує, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Як зазначено в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

За змістом п. 9 згаданої постанови Пленуму ВСУ, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що заподіявши ОСОБА_1 умисне легке тілесне ушкодження, ОСОБА_2 завдав останньому моральної шкоди.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння відповідача, яке характеризується умисною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, час та зусилля, необхідні для відновлення позивачем попереднього стану здоровя.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає до задоволення частково, в розмірі 1000 грн.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ст.88 ЦПК України в розмірі, який визначений Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177, 1193 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування за завдану моральну шкоду в розмірі 1000 /одна тисяча/ грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487 /чотириста вісімдесят сім/ грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в одному примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя ОСОБА_3