Справа № 305/12/15-ц
Провадження по справі № 2/305/23/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

25.01.2016 року Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області , треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та за законом та позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Косівсько-Полянської сілької ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області про визнання права власності на 1/4 частину спадкового майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостйних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна котора Закарпатської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та за законом.

В обґрунтування позову зазначено, що після смерті 27.03.1998 року дядька позивача, ОСОБА_5, про що виконавчим комітетом Косівськополянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області вчинено відповідний запис акта про смерть за № 12 від 28.03.1998 року, залишилося спадкове майно, яким являється, в тому числі, житловий будинок № 290, що розташований по вулиці без назви у с. Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області. Дане нерухоме майно до відкриття спадщини фактично належало на праві приватної власності у цілій частині спадкодавцю, ОСОБА_5. Однак, первинна реєстрація права власності на спадкове домоволодіння, яке було збудоване дядьком позивача, в якому він проживав до дня своєї смерті та вважав своєю приватною власністю, за його життя проведена не була. окументами, які підтверджують відповідний правовий статус зазначеного нерухомого майна, являється інвентарна справа № 105, технічний паспорт із характеристикою будинку, господарських будівель та споруд, зведеним актом вартості забудови, виготовлений 21.08.2014 року техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6, та виписка із погосподарської книги (номер обєкта погосподарського обліку 0332-1) за 2011-2015 р.р. Косівськополянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області. Разом з тим, через відсутність належних правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач, як спадкоємець за заповітом та за законом, фактично не має можливості оформити у встановленому законом порядку своє право власності на дане спадкове майно, у звязку із чим суть цивільного спору зводиться до наступного. 26 березня 1998 року дядько позивача, ОСОБА_5, склав заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, а також належний йому житловий будинок, що знаходиться у с. Косівська Поляна, № 290 Рахівського району, Закарпатської області, та земельну ділянку заповів у рівних частинах кожному по 1/2 - батькові позивача, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та самому позивачу, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 Даний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Косівськополянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області 26.03.1998 року за реєстровим номером 90. На час звернення до суду цей заповіт є дійсним, не скасованим та є зареєстрованим у спадковому реєстрі. 27.03.1998 року спадкодавець, ОСОБА_5, помер, про що виконавчим комітетом Косівськополянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області вчинено відповідний запис акта про смерть № 12 від 28.03.1998 року, внаслідок чого у відповідності до статті 525 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) відкрилася спадщина на все спадкове майно. 22.12.2013 року помер батько позивача, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, як один із спадкоємців за заповітом від 26.03.1998 року, підтвердженням чого являється свідоцтво про смерть, видане на підставі запису акта про смерть № 56 від 23.12.2013 року. Дане спадкове майно, яким являється житловий будинок № 290 та земельну ділянку згідно статті 549 ЦК УРСР та статті 1268 ЦК України прийняв позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, як спадкоємець 1/2 частини спадкового майна за заповітом, тобто, як особа, яка вступила в оперативне управління та володіння частиною спадкового майна після смерті 27.03.1998 року власника житлового будинку - ОСОБА_5, та як спадкоємець 1/2 частини спадкового майна за законом після смерті свого батька, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом з ним.

Спадкоємець за заповітом 1/2 частини спадкового майна після смерті спадкодавця, ОСОБА_5, він же батько позивача, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, прийняв спадщину в порядку статті 549 ЦК УРСР (в ред.1963 р.), і за свого життя заповітних розпоряджень відносно цього майна - 1/2 частини житлового будинку № 290, що розташований по вулиці без назви у с. Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області, не складав. Спадкоємцями цілої частини спадкового майна за заповітом, яким являється житловий будинок № 290 та земельна ділянка, на якій розташоване дане нерухоме майно, після смерті спадкодавця, ОСОБА_5, у відповідності до статті 534 ЦК УРСР (в ред.1963 р.), являлися ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 у рівних частинах кожен по 1/2. Після відкриття спадщини спадкоємці прийняли цю спадщину шляхом вступу в оперативне управління та володіння майном, так як проживали у будинку та залишилися в ньому проживати надалі, тим самим обслуговували та утримували присадибну земельну ділянку. Спадкоємцем спадкового майна за законом, яким являється 1/2 частина житлового будинку № 290 та 1/2 частина земельної ділянки, після смерті спадкодавця, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у відповідності до статті 1258, статті 1261 ЦК України являється, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який прийняв в цій частині спадщину як особа, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч.3 ст.1268 ЦК України). Для оформлення у встановленому законодавством порядку та з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкового майно, позивач у порядку представництва звернувся до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна із відповідною заявою, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів та запропоновано вирішити дане питання в судовому порядку. На підставі чого просив визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканцем с. Косівська Поляна, вулиця без назви, буд.290, Рахівського району, Закарпатської області право власності в цілій частині на житловий будинок № 290 з надвірною спорудою літною кухнею, що розташовані по вулиці без назви у с. Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області.

Ухвалою суду від 24 лютого 2015 року до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 20 липня 2015 року до участі в справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову залучено ОСОБА_4, чим змінено її процесуальне становище третьої особи без самостійних вимог, та відповідно позов третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, Рахівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/4 частину спадкового майна об"єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за зповітом та за законом.

Третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_4 свої позовні вимоги мотивувала тим, що 27.03.1998 року помер ОСОБА_5, дядько ОСОБА_1 та її. Після його смерті залишилося спадкове майно, житловий будинок №290 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської бласті. 26.03.1998 року спадкодавець ОСОБА_5 склав заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, а також належний йому житловий будинок №290 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області та земельну ділянку заповів у рівних частинах кожному по 1/2 частині її батькові ОСОБА_7. 22.12.2013 року її батько помер. Як спадкоємець за заповітом 1/2 частини спадкового майна після смерті спадкодавця ОСОБА_5, її батько ОСОБА_7 прийняв спадщину в порядку визначеному ст. 549 ЦК УРСР ( в ред. 1963 р.) і за свого життя заповітних розпоряджень відносно 1/2 частини спадкового майна не складав. Вона, ОСОБА_4, фактично прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки вела спільне господарство з батьком, утримувала будинок та здійснювала догляд за батьком, заяви про відмову від спадщини не подавала.У зв"язку з чим просила визнати за нею, ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 на 1/4 частину житлового будинку №290 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні присутні не були. ОСОБА_8 подав заяву про розгляд справи в його відсутності, підтримання позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Позивач - третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_9 в судове засідання не з"явилися. ОСОБА_10 надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, позов ОСОБА_4 задоволити повністю з підстав, які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засіданя не з"явився.

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не з"явився. Начальник управління ОСОБА_11 надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без участі їхнього представника та на розсуд суду відповідно до чинного законодавства.

Представник третьої особи без самостійних вимог - Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився. Завідуюча нотконторою ОСОБА_12 надала заяву про підтримання та задоволення позовних вимог.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явилися.

Вивчивши обставини справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Так, відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР спадкоємство наступає за законом або за заповітом.

Судом встановлено, що 26 березня 1998 року дядько позивача, ОСОБА_5, склав заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, а також належний йому житловий будинок, що знаходиться у с. Косівська Поляна, № 290 Рахівського району, Закарпатської області, та земельну ділянку заповів у рівних частинах кожному по 1/2 - батькові позивача, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та самому позивачу, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2

Даний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Косівськополянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області 26.03.1998 року за реєстровим номером 90.

На час звернення позивача до суду цей заповіт є дійсним, не скасованим та є зареєстрованим у спадковому реєстрі, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №10697597 від 14 серпня 2007 року та Витяг за Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №38083872 від 8 серпня 2014 року.

27.03.1998 року спадкодавець, ОСОБА_5, помер, про що виконавчим комітетом Косівськополянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області вчинено відповідний запис акта про смерть № 12 від 28.03.1998 року, внаслідок чого у відповідності до статті 525 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) відкрилася спадщина на все спадкове майно.

Дане спадкове майно, яким являється житловий будинок № 290 згідно статті 549 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) прийняв позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, як спадкоємець 1/2 частини спадкового майна за заповітом, тобто, як особа, яка вступила в оперативне управління та володіння частиною спадкового майна після смерті 27.03.1998 року власника житлового будинку - ОСОБА_5.

Таким чином, спадкоємцями цілої частини спадкового майна за заповітом, яким являється житловий будинок № 290 ОСОБА_5, у відповідності до статті 534 ЦК УРСР (в ред.1963 р.), являлися ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 у рівних частинах кожен по 1/2.

22.12.2013 року помер батько позивача, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, як один із спадкоємців за заповітом від 26.03.1998 року, підтвердженням чого являється свідоцтво про смерть, видане на підставі запису акта про смерть № 56 від 23.12.2013 року.

Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Спадкоємцем спадкового майна за законом, яким являється 1/2 частина житлового будинку № 290, після смерті спадкодавця, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у відповідності до статті 1258, статті 1261 ЦК України являється, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4

Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є ? частина житлового будинку №290, розташованого в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

ОСОБА_12 власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №290 в с. Косівська Поляна Рахівського району, виданої ПП ОСОБА_6 спадковий будинок побудований у 1945 році.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно довідки виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 1049 від 12 червня 2014 року, житловий будинок № 290 в с. Косівська Поляна за даними погосподарської книги №04 за 1997-2000 р.р.) дійсно, належав ОСОБА_5, а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ст. 549 ЦК УРСР, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець вступив в управління та володіння спадковим майном , і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї та ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що вказане спадкове майно, яким являється житловий будинок № 290 згідно статті 549 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) та статті 1268 ЦК України прийняв позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, як спадкоємець 1/2 частини спадкового майна за заповітом, тобто, як особа, яка вступила в оперативне управління та володіння частиною спадкового майна після смерті 27.03.1998 року власника житлового будинку - ОСОБА_5, та як спадкоємець 1/2 частини спадкового майна за законом після смерті свого батька, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом з ним.

Спадкоємець за заповітом 1/2 частини спадкового майна після смерті спадкодавця, ОСОБА_5, він же батько позивача, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, прийняв спадщину в порядку статті 549 ЦК УРСР (в ред.1963 р.), і за свого життя заповітних розпоряджень відносно цього майна - 1/2 частини житлового будинку № 290, що розташований по вулиці без назви у с. Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області, не складав, у звязку із чим дані цивільно-правові відносини в цій частині спадкового майна слід врегульовувати положеннями Глави 86 ЦК України «Спадкування за законом».

Таким чином, позивач на день звернення до суду із даним позовом являється особою, яка прийняла спадщину в 1/2 частині в порядку, визначеному Розділом VII «Спадкове право» Цивільного Кодексу УРСР (в ред.1963 р.), та в 1/2 частині нерухомого майна - в порядку Глави 86 ЦК України «Спадкування за законом».

Отже, спадкоємцями цілої частини спадкового майна за заповітом, яким являється житловий будинок № 290 після смерті спадкодавця, ОСОБА_5, у відповідності до статті 534 ЦК УРСР (в ред.1963 р.), являлися ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 у рівних частинах кожен по 1/2.

Після відкриття спадщини спадкоємці прийняли цю спадщину шляхом вступу в оперативне управління та володіння майном, так як проживали у будинку та залишилися в ньому проживати надалі, тим самим обслуговували та утримували житловий будинок (стаття 549 ЦК УРСР (в ред.1963 р.))

Спадкоємцем спадкового майна за законом, яким являється 1/2 частина житлового будинку № 290 та 1/2 частина земельної ділянки, після смерті спадкодавця, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у відповідності до статті 1258, статті 1261 ЦК України являється, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який прийняв в цій частині спадщину як особа, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч.3 ст.1268 ЦК України). Таке зокрема підтверджено довідкою виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатької області №1395 від 11 серпня 2014 року та відміткою зареєстрованого місця проживання позивача в його паспорті громадянина України, з якої вбачається, що ОСОБА_1 проживає в житловому будинку №290 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області, який і був місцем проживання спадкодавця ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2002 року по даний час, тобто і за життя останнього.

Разом з цим, з довідки виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1379 від 5 серпня 2014 року вбачається, що позивач ОСОБА_1, як син спадкодавця ОСОБА_7, так само як і сестра позивача ОСОБА_4 у відповідності до ст. 1261 ЦК України являються спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом.

З приводу чого ОСОБА_4 пред"явлено позов про визнання за нею права власності на 1/4 частину житлового будинку №290 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області після смерті батька ОСОБА_7.

Досліджуючи мотиви та вимоги третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 суд встановив таке.

Спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті батька позивача, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, являлася також його дружина - ОСОБА_14, яка померла 27 червня 2014 року, яка фактично також прийняла спадщину після смерті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, в порядку частини 3 статті 1268 Цивільного Кодексу України, так як на день його смерті проживала з ним однією сімєю.

Спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_14 не має, спадкоємцем другої черги спадкоємців за законом після смерті останньої являється її сестра ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка спадщину після смерті своєї сестри в порядку статті 1269 Цивільного Кодексу України не прийняла, натомість подала заяву про відмову від спадкових прав у цілій частині в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7.

У відповідності до положень частини 2 статті 1274 Цивільного Кодексу України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Разом з тим, така відмова спадкоємця за заповітом або за законом від прийняття спадщини приймається протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (частина 1 статті 1273 ЦК України).

Таким чином, заява ОСОБА_3 від 12 березня 2015 року про відмову від спадкових прав після смерті її сестри, ОСОБА_14, в цілій частині на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_9, вулиця без назви, будинок № 290, Рахівського району, Закарпатської області, свідчить про відповідне волевиявлення заявника щодо відкритої спадщини та настання у звязку із цим відповідної можливості перерозподілу даної спадщини між спадкоємцями інших черг спадкоємців за законом, які цю спадщину у встановленому законодавству порядку та строки прийняли.

Заповітів громадянкою ОСОБА_14 не складалося.

Як вже встановлено судом, 27 березня 1998 року спадкодавець, ОСОБА_5, помер, внаслідок чого у відповідності до статті 525 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) відкрилася спадщина на все спадкове майно.

22 грудня 2013 року помер батько позивача, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10, як один із спадкоємців за заповітом від 26 березня 1998 року.

Дане спадкове майно, яким являється ? частина житлового будинку № 290, відповідно до статті 549 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) прийняв позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, як спадкоємець ? частини спадкового майна за заповітом, тобто, як особа, яка вступила в оперативне управління та володіння частиною спадкового майна після смерті 27 березня 1998 року власника житлового будинку ОСОБА_5.

Щодо іншої ? частини спадкового будинку, що належала на праві власності в порядку спадкування за заповітом батькові позивача, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, то спадкоємцями цього майна, які прийняли спадщину в рівних частинах, являються його дружина, ОСОБА_14, та його син, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, як спадкоємці першої черги спадкоємців за законом, які на час відкриття спадщини постійно проживали разом зі спадкодавцем.

Враховуючи те, що ОСОБА_14, як власник ? частини (? частини з ? частини) спадкового будинку № 290 у селі Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області, що належала її чоловікові, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, 27 червня 2014 року померла, а спадкоємців першої черги спадкоємців за законом у неї не було, право на спадкування її майна отримала її сестра ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, як спадкоємець другої черги спадкоємців за законом.

Громадянка ОСОБА_3 спадщину у порядку та строки, передбачені положеннями статті 1268, 1270 Цивільного Кодексу України не прийняла, натомість подала відповідну заяву про відмову від такої спадщини в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_9, вулиця без назви, будинок 290, Рахівського району, Закарпатської області.

Таким чином, з підстав та доводів, наведених вище, вважається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, прийняв спадщину в частині ? житлового будинку № 290, що по вулиці без назви у селі Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області, що належала покійній ОСОБА_14 після смерті її чоловіка, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, як спадкоємець четвертої черги спадкоємців за законом в порядку частини 1 статті 1264, частини 3 статті 1268, частини 1 статті 1270 Цивільного Кодексу України, оскільки, до відкриття спадщини внаслідок смерті 27 червня 2014 року спадкодавця, ОСОБА_14, він проживав з нею однією сімєю більше 17 (сімнадцяти) років.

Інші спадкоємці за законом, якими являються діти покійного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, вони ж треті особи без самостійних вимог на предмет спору по даній справі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_12, мешканка села ОСОБА_15, вулиця без назви, будинок 398, Рахівського району, Закарпатської області та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_13, мешканка села Косівська Поляна, вулиця Березів, будинок без номера, Рахівського району, Закарпатської області, які у відповідності до статті 1261 Цивільного Кодексу України, як спадкоємці першої черги спадкоємців за законом, мали право на прийняття спадщини, таку спадщину не прийняли, оскільки зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживали, заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна протягом строку, встановленого частиною 1 статті 1270 Цивільного Кодексу України, не подавали.

Таким чином, враховуючи наведені вище обєктивні обставини справи, аналізуючи правові норми, якими ці цивільно-правові відносини врегульовуються, суд вважає, що позовні вимоги первинного позову громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, про визнання за ним права власності на спадкове майно, є підставними, обґрунтованими та такими, що базуються на Законі, та доводи й підстави заявленого ним позову є належними та допустимими, а позовні вимоги третьої особи із самостіними вимогами ОСОБА_4 не доведеними жодними доказами.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, мешканцем села ОСОБА_15, вулиця без назви, будинок 290, Рахівського району, Закарпатської області право власності в цілій частині на житловий будинок № 290 з надвірною спорудою літною кухнею, що розташовані по вулиці без назви в селі Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області.

Судовий збір в сумі 434,47 гривень залишити за позивачем ОСОБА_1.

В задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Косівсько-Полянської сілької ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області про визнання права власності на 1/4 частину спадкового майна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_16

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І..