АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/436/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Михальченко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівГончар Н.І., Корнієнко Н.В.
секретарГончар Л.В.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ПАТ «Укрінбанк» звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між позивачем та ОСОБА_7 30.11.2006 року було укладено кредитний договір № 2006-184, за умовами якого останньому було надано кредит в розмірі 200 000 грн. строком до 01 квітня 2011 року.

З метою забезпечення зобов'язань позичальника за вказаним договором 18.05.2010 року між позивачем та ОСОБА_8 було укладено договір поруки № 2010-04, за умовами якого останній зобов'язався нести солідарну відповідальність за належне виконання ОСОБА_7 зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_7 зобов'язань за кредитним договором станом на 28.03.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 309 821,45 грн., в тому числі: 154 710,62 грн. - основна сума боргу; 120 265,63 грн. - заборгованість за відсотками; 34 845,20 грн. - пеня.

Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8, як з поручителя, на користь ПАТ «Укрінбанк» 309 821,45 грн.

Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 3098,21 грн. судових витрат.

01 грудня 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, яка ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2015 року була залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає не у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Встановлено, що за умовами кредитного договору № 2006-184 від 30 листопада 2006 року та Додатковим договором № 1 до кредитного договору від 18 травня 2010 року, укладеними між АТ «Український інноваційний банк» та ОСОБА_7 банк надав позичальнику кредит в розмірі 200 000 грн. строком до 01 квітня 2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 17 % та 24 % річних.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач ПАТ «Укрінбанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику в тимчасове користування на умовах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості кошти в сумі 200 000 грн., однак позичальник ОСОБА_7 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 28.03.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 309 821,45 грн., в тому числі: 154 710,62 грн. - основна сума боргу; 120 265,63 грн. - заборгованість за відсотками; 34 845,20 грн. - пеня.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 18 травня 2010 року між АТ «Укрінбанк» та ОСОБА_8 було укладено договір поруки, за яким останній зобов'язався відповідати перед банком в солідарному порядку за порушення боржником зобов'язань за кредитним договором.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

П. 3.5.2. кредитного договору встановлено, що у разі порушення сплати кредиту та процентів за кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка нараховується на суму несвоєчасно сплачених кредиту та процентів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в цей період за кожен день прострочення.

Згідно п. 6.2 кредитного договору у разі порушення зобов'язань за договором, сума кредиту, нараховані проценти, а також інші суми, нараховані згідно з цим договором, підлягають достроковому поверненню згідно з повідомленням, яке банк надає позичальнику.

24 листопада 2010 року позивач звертався до боржника ОСОБА_7 та поручителя ОСОБА_8 із вимогою погашення простроченої заборгованості за кредитним договором та дострокового повернення кредиту (а.с. 16). Однак, дана вимога відповідачами виконана не була.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що оскільки боржником ОСОБА_7 порушено умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 309 821,45 грн., її слід стягнути з відповідачів, але при цьому суд першої інстанції помилково не зазначив про стягнення заборгованості в солідарному порядку.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що оскільки заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 квітня 2012 року в рахунок погашення заборгованості за даним кредитним договором було звернуто стягнення на заставлене нерухоме майно ОСОБА_8, то звернення до суду із даним позовом є подвійним стягненням заборгованості.

Так, заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 квітня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16 квітня 2014 року, звернуто стягнення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_8, шляхом продажу її на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження. За рахунок виручених від реалізації предмета іпотеки коштів задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрінбанк» про стягнення заборгованості на суму 222 580,01 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 154 710,62 грн.; заборгованість по процентам - 42 733,95 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 21 670,80 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 3464,64 грн.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

В матеріалах справи відсутні та не надані апелянтом відповідні докази погашення заборгованості за вказаним кредитним договором чи реалізації предмета іпотеки за рішенням суду від 04.04.2012 року та відповідного погашення заборгованості.

Представник ДВС Кишка В.С. при розгляді апеляційної скарги повідомила, що на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Виконавчий лист по виконанню заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 квітня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16 квітня 2014 року, звернуто стягнення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_8, шляхом продажу її на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження - повернуто стягувану в 2014 році.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного переконання про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

Водночас, судом помилково не вказано в резолютивній частині рішення про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів, що ускладнить виконання рішення суду.

Не зазначено судом першої інстанції в резолютивній частині рішення також складові заборгованості в розмірі 309 821,45 грн., яка складається з : 154 710,62 грн. - основна сума боргу; 120 265,63 грн. - заборгованість за відсотками; 34 845,20 грн. - пеня.

Крім того, судом помилково стягнуто з відповідачів на користь позивача судові витрати в солідарному порядку, оскільки такий порядок їх стягнення чинним законодавством не передбачено.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційну скаргу задовольняє частково, рішення суду першої інстанції змінює в частині визначення порядку стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Стягує в солідарному порядку з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заборгованість за кредитним договором в розмірі 309 821,45 грн., яка складається з: 154 710,62 грн. - основна сума боргу; 120 265,63 грн. - заборгованість за відсотками; 34 845,20 грн. - пеня. Стягує з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь позивача судові витрати по 1549,11 грн. з кожного. В решті рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення боргу - змінити в частині визначення порядку стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 309 821,45 грн., яка складається з: 154 710,62 грн. - основна сума боргу; 120 265,63 грн. - заборгованість за відсотками; 34 845,20 грн. - пеня.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» судові витрати по 1549,11 грн. з кожного.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :