Ухвала

іменем україни

02 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Нагорняка В.А., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Арго» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Арго» (далі - СГ ТОВ «Інтер-Агро») про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 11 січня 2010 року між ним та СГ ТОВ «Інтер-Агро» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 6,89 га, строком на 7 років, без права його розірвання за ініціативою орендодавця, який був укладений в простій письмовій формі. Зі змісту зазначеного договору вбачається, що орендна плата вноситься орендарем у формі та в розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в тому числі: у грошовій формі - немає; у натуральній формі у розмірі не менше 100% від загальної суми орендної плати у вигляді пшениці продовольчої або ячменю товарного або соняшнику товарного зі складу орендаря розташованого у с. Воровського Миколаївського району Одеської області у відробіткової - немає.Зазначав, що зі змісту договору йому є не зрозумілим розмір орендної плати, оскільки вказаний спірний договір оренди землі є безоплатним, у зв'язку з чим він зазнає збитків не отримуючи належної плати за користування своєю земельною ділянкою СГ ТОВ «Інтер-Агро».

Враховуючи викладене, позивач просив визнати договір оренди земельної ділянки недійсним.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, керуючись Законом України «Про оренду землі», встановивши, що відповідно до договору оренди землі СГ ТОВ «Інтер-Агро» виконував усі умови договору протягом 2010-2013 років, а саме, щороку сплачував орендну плату, а позивач протягом всього періоду дії договору її отримував, з пропозиціями до відповідача щодо внесення змін до оспорюваного договору щодо конкретизації його положень не звертався, тобто з умовами договору погоджувався, а тому суди дійшли правильних висновків, що підстави для визнання договору оренди недійсним відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

В.А.Нагорняк

Т.О.Писана