РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/7675/15-ц

Пров. №2/668/329/16

28.01.2016

Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_1В звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у його власність домоволодіння та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. К.Маркса, 81, які є власністю відповідача, та стягнути із неї 4082586,94 грн. боргу за кредитним договором.

В ході розгляду справи позивач звернувся із заявою, в якій відмовився від позову в частині вимог про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 28.01.2016 року прийнято відмову від позову в частині вимог і закрито провадження у вказаній частині.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним, як поручителем, виконані зобовязання відповідача перед кредитором в повному обсязі. В результаті чого до нього перейшло право вимоги за кредитним договором та за договором іпотеки. У звязку з ухиленням відповідача від виконання своїх зобовязань, позивача звернувся з даним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач та його представник не зявилися, про розгляд справи позивач повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Натомість, представник позивача подала заяву, в якій просила розглянути справу без участі позивача, заявлені позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Раніше вона направила на адресу суду свої письмові заперечення, в яких позовні вимоги вважає надуманими та безпідставними.

Керуючись вимогами ст.ст. 158, 169 ЦПК України, суд вирішив розглядати справу за сторін за наявними у ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.03.2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 804/6/03/2008/840к/2960, предметом якого є надання відповідачу кредитних коштів у сумі 195072 дол. США з терміном повернення кредитних ресурсів до 11.03.2033 року та з оплатою 12,69 процентів річних.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та відповідачем 11.03.2008 року був укладений договір іпотеки, предметом якого є домоволодіння та земельна ділянка, що розташовані за адресою: м. Херсон, вул. К.Маркса, 81, та належать відповідачу на підставі договорів дарування.

Згідно письмових доказів, долучених до матеріалів справи, вартість предмета іпотеки станом на 18.06.2015 року складає 1428511 грн.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 11.03.2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки 804/6/03/2008/840к/2960. Згідно умов даного договору позивач зобовязався відповідати перед позикодавцем за належне виконання позичальником взятих на себе обовязків, що витікають із кредитного договору.

Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим заборгованість погашено позивачем.

Згідно довідки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» від 14.012.2016 року ОСОБА_1 як поручителем здійснено погашення заборгованості за кредитним договором № 804/6/03/2008/840к/2960 на загальну суму 17608 дол. США та 1861112,27 грн.

Отже, відповідно до п. 2.7 договору поруки від 11.03.2008 року до ОСОБА_1 перейшли всі права ПАТ КБ «Надра» щодо права вимоги до ОСОБА_2 за вказаним кредитним та іпотечним договорами. Внаслідок чого у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Частиною 2 ст. 556 ЦК України визначено, що до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до положень ст.ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 590 ЦК України визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 12 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно вимог ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Відповідно до положень ч. 3 цієї статті ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до розяснення, наданих у п. 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів» № 5 від 30.03.2012 року, суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі ч.2 ст. 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.

Отже, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки домоволодіння та земельної ділянки, що розташовані за адресою: м. Херсон, вул. К.Маркса, 81, шляхом набуття права власності на це нерухоме майно є обґрунтованими.

Доводи відповідача відносно того, що позивачем не доведено погашення кредитної заборгованості, та відносно того, що іпотечний договір не передбачає такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки як передача права власності іпотеко держателю, спростовуються матеріалами справи і є безпідставними.

Згідно положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 512-519, 530, 536, 556, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 33, 37 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 158, 169, 174, 212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою: місто Херсон, вулиця Карла Маркса, 81, належні ОСОБА_2 на підставі договору дарування домоволодіння, посвідченого 11.03.2008 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 1066, та договору дарування земельної ділянки, посвідченого 11.03.2008 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 1069.

Передати ОСОБА_1 право власності на домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою: місто Херсон, вулиця Карла Маркса, 81, в рахунок задоволення майнових вимог до ОСОБА_2 за кредитним договором № 804/6/03/2008/840к/2960 від 11.03.2008 року.

Визначити, що ОСОБА_1 набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки

предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 73000, м. Херсон, вул. Ш.Алейхема, 21, місце фактичного проживання: 65049, м. Одеса, вул. Івана Франка, 51) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3654 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5