Справа №576/2172/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сапон О.В.
Номер провадження 22-ц/788/201-б/16 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою та доповненнями до апеляційної скарги ОСОБА_3

на ухвали судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2015 року про залишення зустрічного позову без руху та від 17 грудня 2015 року про повернення зустрічного позову про визнання кредитного договору недійсним

у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и л а:

15 жовтня 2015 року звернувшись до суду із позовом, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 32929,75 грн. за кредитним договором, відшкодування понесених судових витрат.

08 грудня 2015 року до місцевого суду звернулась ОСОБА_3 із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», у якому просила визнати недійсним кредитний договір б/н від 22.02.2011 року.

Ухвалою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 09.12.2015 року її зустрічна позовна заява залишена без руху у зв'язку з несплатою судового збору та відповідачу запропоновано усунути зазначені недоліки на протязі п'яти днів з дня отримання копії хвали.

Ухвалою судді цього ж суду від 17.12.2015 року у зв'язку з невиконанням вимог ухвали про залишення без руху ОСОБА_3 повернуто позовну заяву до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору недійсним разом з доданої до неї документами

ОСОБА_3 не погодилася з даними судовими рішеннями та оскаржила їх в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі та в доповненнях до неї, вона посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить оскаржувані ухвали скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги загалом зводяться до того, її зустрічна позовна заява судом першої інстанції була залишена без руху через несплату нею судового збору, але не дочекавшись усунення недоліків, ухвалив рішення про задоволення позову банку. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини вважає, що встановлені обмеження впливають на доступ до суду. Окрім того, суд першої інстанції не прийняв до уваги її клопотання про звільнення від сплати судового збору, заявлене у зустрічній позовній заяві, не з'ясував обставини, на які ОСОБА_3 посилалась, як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, у заяві до суду просила розглянути скаргу без її участі.

В судовому засіданні представник банку по доводам апеляційної скарги та доповнень до неї заперечив і просив відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвал суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, її доповнень, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в частині оскарження ухвал місцевого суду підлягає задоволенню.

Як вбачається з цивільної справи в зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 просила звільнити її від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а також зважаючи на ті обставини, що вона та її чоловік, на момент звернення з зустрічним позовом, безробітні та мають на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлений перелік пільг щодо сплати судового збору.

У пункті 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що оскільки стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01.12.1994 року № 226/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду", статтею 22 Закону України від 22.10.1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статтею 22 Закону України від 12.05.1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів".

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тому, суддя першої інстанції без вирішення по суті заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору, передчасно залишив її зустрічний позов без руху, зобов'язав останню сплатити судовий збір протягом п'яти днів, в той час, як відповідач звернулась до суду із зустрічними вимоги про визнання укладеного нею з банком споживчого кредитного договору недійсним.

Крім того, висновок суду про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_3 без руху суперечить положенням статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою споживача при зверненні до суду про захист свого права звільнено від сплати судового збору.

Отже, ухвали судді місцевого суду про залишення зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 винесена з порушення порядку, встановленого для його вирішення і підстав для повернення цієї заяви відповідачу із застосуванням положень ч. 2 ст. 121 ЦПК України не було.

Через порушення порядку вирішення питання про сплату ОСОБА_3 судового збору, встановленого для його вирішення, колегія суддів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України скасовує оскаржені ухвали і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу і доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_3 в частині оскарження ухвал судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2015 року про залишення без руху та від 17 грудня 2015 року про повернення зустрічної позовної заяви задовольнити.

Ухвали судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2015 року та від 17 грудня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до Глухівського міськрайонного суду Сумської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає касаційному оскарженню, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Судді: