ЄУН №337/463/16-ц
Провадження №2/337/510/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

при секретарі Стафорової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

05.02.2016р. позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який, після уточнень обґрунтовує тим, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2008р., який розірвано відповідно до рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.12.2015р. Від шлюбу мають малолітню дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні та вихованні.

Відповідач офіційно не працевлаштований, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини. Вона тимчасово не працює, доглядає дитину та не має достатнього доходу для повноцінного утримання доньки. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати на утримання доньки аліменти в твердій грошовій сумі 900 грн. до повноліття дитини. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 900 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позові вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та додатково пояснила, що на даний час вона не працює, перебуває на обліку в Правобережному районному центрі зайнятості м.Запоріжжя та має статус безробітної, орендує квартиру, за яку сплачує самостійно та за допомогою матеріальної підтримки рідного брата та матері. Мешкає разом із донькою та батьком з матірю, яка також не працює. Дитина відвідує дитячий садок, за який вона сплачує близька 250 грн. щомісяця. Вона та дитина на обліку у лікарів не перебувають, але донька хворіє алергічними захворюваннями, потребує ліків. Щомісяця вона витрачає на дитину близько 2000 грн., в тому числі несе витрати на одяг, харчування дитини. Вважає, що відповідач, який є працездатним, здоровим та не має інших аліментних зобовязань, має можливість надати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 900 грн.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що посилання позивачки, що після припинення шлюбних відносин він перестав надавати матеріальну допомогу на утримання доньки є надуманими та безпідставними, свої батьківські обовязки щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини він виконує за можливістю. Не заперечуючи проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання малолітньої доньки, не погоджується із визначеним нею розміром 900 грн., вважає такий розмір для себе суттєвим, оскільки він не працює, має нерегулярний дохід, мешкає разом з дружиною та падчеркою, дохід родини приблизно 3500грн. щомісячно, в основному за рахунок дружини. Він є працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, інших аліментних зобовязань не має, на обліку як безробітний не знаходиться. Вважає, що позов може бути задоволено частково, а саме з нього на користь позивачки можуть бути стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2008р., який розірвано відповідно до рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.12.2015р., яке набрало законної сили 29.12.2015р.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після припинення шлюбних відносин мешкає з позивачкою та знаходиться на її утримання та вихованні.

Згідно свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьком є відповідач.

Між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Згідно ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо матеріального утримання малолітньої дитини, яка мешкає з позивачкою, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував щодо вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, але не погодився із розміром аліментів, який просить стягнути позивачка.

Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які на посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що відповідач офіційно не працевлаштований, його дохід носить нерегулярний, мінливий характер, що сторонами не оспорюється, суд вважає можливим визначити аліменти у твердій грошовій сумі.

Фактично спір між сторонами стосується розміру твердої грошової суми, яку відповідач в змозі виплачувати на утримання дитини.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки на утримання малолітньої доньки, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік і матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який фізично здоров, не має аліментних зобовязань перед іншими особами.

В обґрунтування вимог про стягнення аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісяця, позивачка посилалася на те, що доходи відповідача носять нерегулярний та мінливий характер. При цьому розрахунок аліментів саме у сумі 900,00 грн., яку бажає стягувати позивач з відповідача, який зроблений з урахуванням правових підстав, не надає.

З матеріалів справи вбачається та це не спростовується сторонами, що як позивач так і відповідач обидва є працездатними, не є інвалідами, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному районному центрі зайнятості м.Запоріжжя з 10.02.2016р., має статус безробітної з 18.02.2016р., даних про доходи не надала, несе витрати на оплату орендованого помешкання, дитячого садку, курсів з підготовки майбутніх першокласників, які відвідує донька.

Відповідач офіційно не працевлаштований, постійний дохід у вигляді постійної заробітної плати не отримує. Доводи відповідача про відсутність у нього будь-якого доходу, знаходження на його утриманні іншої родини - дружини та падчерки, будь-якими доказами не підтверджені, хоча відповідно до вимог ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України доведення зазначених обставин являється його процесуальним обовязком, та суд, відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, розяснював сторонам наслідки не подання доказів в підтвердження своїх вимог та заперечень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», у 2015 році розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2016 року 1455 грн. , з 1 травня 2016 року 1531 грн., з 1 грудня 2016 р. -1637 грн.

Враховуючи вказані обставини, те, що обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків; розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відсутність на утриманні відповідача інших осіб, те, що відповідач визнає позов частково та визнав можливість сплати ним аліментів у розмірі 500 грн. на місяць, заявлені доходи кожної із сторін, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Даний розмір аліментів не є значним, не ставить відповідача у скрутне матеріальне становище та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно зі ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Також відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 88, 174, 213, 215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 750,00 (сімсот пятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 05.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн. (на р/р 0008, банк отримувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, код ЄРДПОУ 38025414, отримувач: УДК у Хортицькому районі м. Запоріжжя, код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В.Сидорова