Справа № 307/368/16-ц
Провадження № 2/307/500/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Сабадош В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб між ним та відповідачкою зареєстровано 26 квітня 2012 року. Від даного шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя. Протягом останніх років сімейне життя з відповідачкою поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим шлюбні стосунки були припинені ще у вересні 2015 року. З цього часу вони почали проживати окремо, він - з їхньою донькою в АДРЕСА_1, а відповідачка - зі своїми батьками в АДРЕСА_2. Він неодноразово протягом останнього часу намагався говорити з відповідачкою про їхні особисті сімейні проблеми, пропонував спокійно вирішувати їх, однак ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося, хоча він прикладав для цього максимально зусиль, їхні відносини переросли в ще більш ворожі. В результаті їхніх розмов він прийшов до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їхньої доньки, тим більше відповідачка особисто вирішила розірвати з ним будь-які стосунки та матеріально не забезпечує їхню дитину, а тому донька перебуває на його утриманні. За наведених обставин їхній з відповідачкою шлюб носить лише формальний характер. Сім'я фактично розпалася, у зв'язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Також, зазначив, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, а тому це лише погіршить стан його відносин з відповідачкою та продовжить перебіг у часі. Вважає, що за таких обставин їхнє спільне життя не доцільне та і не можливе.

Просить шлюб, укладений з відповідачкою ОСОБА_2 розірвати, а неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на його вихованні.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та додатково пояснив, що спору з відповідачкою щодо перебування їх доньки в нього на вихованні в них не має. Просить позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Зазначила, що не заперечує, щоб їхня донька ОСОБА_3 залишилася на утриманні та вихованні у позивача. На подальший розгляд справи в судове засіданні не з'явилася, так як надіслала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений.

Сторони разом не проживають і не підтримують сімейних стосунків. Наданий їм строк для примирення терміном на один місяць бажаного результату не дав і вони не примирилися. Позивач в судовому засіданні настоює на розірванні шлюбу і примирення не бажає.

Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами існує тільки формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Також в судовому засіданні встановлено, що сторони від даного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в даний час проживає разом з позивачем ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 та довідкою виконкому Колодненської сільської ради від 2 лютого 2016 року за №103.

Відповідно до ч.1 та 4 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 159 СК України передбачено вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Оскільки в судовому засіданні встановлено та сторони не заперечили, що на даний час між ними відсутній спір з приводу виховання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_3, яка проживає разомз батьком, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про залишення на його вихованні неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, слід відмовити.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід розділити між сторонами.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112, 157, 159 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 26 квітня 2012 року у виконавчому комітеті Колодненської сільської ради, Тячівського району, Закарпатської області, України, актовий запис №10, розірвати.

В решті позову відмовити.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 551 гривню 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.І.Бобрушко