Справа № 562/82/16-ц
УХВАЛА

"10" лютого 2016 р. суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області КоваликЮ.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, визнання недійсними кредитних договорів, договору іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», просив ухвалити рішення, яким визнати порушеним право ОСОБА_1 як споживача фінансових послуг; визнати недійсним кредитний договір від 22.04.2005 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк»; визнати недійсним кредитний договір від 21.08.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк»; визнати недійсним договір іпотеки від 22.04.2005 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою від 25.01.2016 року позовну заяву залишено без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст.119 ЦПК України виходячи з наступного.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на Закон України «Про захист прав споживачів», яким передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, які повязані з порушенням їх прав.

З 01 вересня 2015 року набрали чинності зміни до Закону України «Про судовий збір» в редакції від 22.05.2015 року.

Як вбачається з нової редакції Закону України «Про судовий збір», з неї виключено пільгу щодо споживачів на звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до преамбули, саме цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, тобто він є спеціальним Законом.

У разі існування неузгодженості між нормами законів, застосовується норма закону, який виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше не втратив своєї чинності.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На час вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі, як процесуальної дії, пільга на яку покликається ОСОБА_1 втратила свою дію, а тому він повинен сплатити судовий збір на загальних підставах.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551 грн. 20 коп.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів, позивачем в позовній заяві заявлено чотири вимоги немайнового характеру, які підлягають сплаті в розмірі 2204 грн. 80 коп. (551,2 ? 4).

У зазначений строк недоліки заяви не усунуті, оскільки до суду надійшло поштове повідомлення про отримання 30.01.2016 року позивачем ухвали Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25.01.2016 року про залишення заяви без руху. Недоліки заяви позивачем не усунено, що є підставою для повернення позовної заяви.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 121 ч.2 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, визнання недійсними кредитних договорів, договору іпотеки, вважати неподаною і повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд протягом пяти днів з часу отримання її копії.

Суддя: Ю.А. Ковалик