АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до комунального житлово-експлуатаційного підприємства №8 Жовтневого району м.Дніпропетровська, Дніпропетровської міської ради, третя особа - виконком Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради, про порушення житлових прав на отримання житла, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до комунального житлово-експлуатаційного підприємства №8 Жовтневого району м.Дніпропетровська (КЖЕП №8 Жовтневого району м.Дніпропетровська), Дніпропетровської міської ради про порушення житлових прав на отримання житла, мотивуючи тим, що з 19 лютого 1996 року перебувала з відповідачем КЖЕП №8 Жовтневого району м.Дніпропетровська у трудових відносинах, працюючи на посаді двірника та з 08 вересня 1997 року була взята на квартирний облік на отримання житла.

Зазначала, що у 2004 році Дніпропетровська міська рада пропонувала їй житло, від якого вона відмовилася через непридатність даного житла для проживання. 03 квітня 2009 року вона вийшла на пенсію, але продовжила працювати на раніше займаній посаді до 31 березня 2014 року, а в подальшому працювала двірником і у інших комунальних підприємствах. Власного житла до теперішнього часу не має, мешкає з двома доньками в підвальному приміщенні.

Вказувала, що за повідомленням Дніпропетровської міської ради від 10 квітня 2006, згідно з інформацією профкому КВЖ РЕП Жовтневого району м.Дніпропетровська, вона перебуває у списках осіб, що потребують отримання службової квартири за №2 (у КЖЕП №8 за №1). Дана інформація була підтверджена й відповіддю виконкому Жовтневого району м.Дніпропетровська від 16 березня 2009 року та Дніпропетровської міської ради від 16 серпня 2013 року. Втім, 13 лютого 2014 року з відповіді голови Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради вона дізналася, що згідно з рішенням цієї ради за №308 від 21 серпня 2012 вона була знята з обліку у черзі на отримання житла у зв'язку з тим, що не пройшла реєстрацію. Після надання усіх документів її поновлено на обліку рішенням виконкому Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради №Р-79 від 21 березня 2014 складом сім'ї - одна особа, номер черги в загальному списку - 213.

Посилаючись на те, що працівники КЖЕП №8 Жовтневого району м.Дніпропетровська, прийняті на роботу пізніше неї та зараховані до складу черги після неї, службове житло вже отримали, а вона за весь час перебування на обліку як особа, що потребує поліпшення житлових умов, як на день прийняття на облік, так і на теперішній час перебуває на обліку та номер в черзі не змінилися, протягом 10 років її черга залишається без руху, а тому просить суд визнати неправомірними дії посадових осіб КЖЕП №8 Жовтневого району м.Дніпропетровська про порушення черговості на отримання нею житла з 08 вересня 1997 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким її вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин у справі та їх повноту, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасуванню рішення суду.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 19 лютого 1996 перебувала з відповідачем КЖЕП №8 Жовтневого району м.Дніпропетровська у трудових відносинах, працюючи на посаді двірника.

03 квітня 2009 ОСОБА_2 вийшла на пенсію, але продовжувала працювати двірником на підприємстві відповідача та була звільнена 31 березня 2014 за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України.

У подальшому позивач працювала двірником у інших комунальних підприємствах, що підтверджується її трудовою книжкою (а.с.9-11).

З відомостей, викладених у відповіді виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 02 червня 2015 року, у якій міститься посилання на довідку управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 16 серпня 2013 року, вбачається, що у зведеному списку КЖЕП Жовтневого району м.Дніпропетровська позивач перебуває в черзі на отримання службового житла під номером №2, але виділити їй службове житло в позачерговому порядку немає можливості (а.с.12).

Крім того, у 2000 році виконкомом Жовтневої районної у місті ради було запропоновано ОСОБА_3 для тимчасового проживання, без зняття з квартирного обліку, двохкімнатну квартиру з частковими зручностями, житловою площею 27,1 кв.м, у житловому будинку по вул.Шевченка,23/4. Позивач від тимчасової квартири відмовилась, наполягавши на отриманні поза черги квартири, яка відповідає санітарно-технічним вимогам.

Починаючи з 1997 року позивач листувалася з відповідачами щодо отримання нею службового житла, але житла не отримала.

При цьому відповідачами у наданих ОСОБА_2 відповідях на її звернення та запити підтверджено, що вона перебуває у черзі під №2 та в ході виділення службових квартир буде розглянуто питання про надання їй службового житла (а.с.13-26).

Позивач неодноразово зверталася до органів прокуратури з приводу сприяння виділенню їй службового житла шляхом вжиття заходів прокурорського реагування, на що отримувала відповіді про цивільно-правовий характер її взаємовідносин з відповідачами та відсутність підстав для вжиття таких заходів (а.с.26-40).

Порядок надання житла регулюється Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Україні, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради профспілок від 11 грудня 1984 року №470.

Відповідно до ст.16 ЖК України до компетенції виконавчих комітетів селищних, сільських Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить, зокрема, право здійснювати облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях, затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов; прийняття рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду Ради, затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого жилого фонду; видають ордери на жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду.

Згідно ст.31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю

Згідно зі ст.34 ЖК України, п.13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: - які забезпечені жилою площею нижче за рівень, який визначається в порядку, встановленому виконавчими комітетами міських рад; - які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; - які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї; - які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого будинку в будинках житлово-будівельних кооперативів; - які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; - які проживають у гуртожитках; - які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім'ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статті старші за 9 років, крім подружжя ( в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати).

Відповідно до ст.36 ЖК України облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районного, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

На квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному населеному пункті. Рішенням виконкому Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області від 24 грудня 1990 року №307 «Про затвердження рівня забезпеченості громадян жилою площею для визнання їх потребуючими поліпшення житлових умов», для громадян при тривалості часу постійного проживання в місті понад одного року встановлено рівень забезпеченості жилою площею на одного члена сім'ї - 6,7 кв. метрів, п'яти років - 8,4 кв. метрів. При визначенні потреби громадян у поліпшенні житлових умов беруться до розрахунку члени їх сімей, які прожили і прописані у відповідному населеному пункті. Для взяття на квартирний облік за місцем проживання необхідно надати заяву до виконкому районної у місті ради, яка підписується членами сім'ї, які разом проживають, мають самостійне право на одержання жилого приміщення і бажають разом стати на облік. До заяви додається: - довідка з місця проживання про склад сім'ї та прописку; - довідка з місця роботи про те, чи перебувають члени сім'ї на квартирному обліку за місцем роботи; - копії паспортів, ідентифікаційних кодів, свідоцтв про народження дітей, укладення шлюбу (розірвання); - довідка житлово-експлуатаційної організації за останні п'ять років про участь в приватизації житла. Громадяни, які беруться на квартирний облік на пільгових підставах або користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, вказують про це у заяві і подають відповідні документи.

Відповідно до п.22 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР потребуючими поліпшення житлових умов, громадяни вважаються взятими на квартирний облік за місцем роботи - з дня винесення спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету, затвердженого виконавчим комітетом місцевої Ради.

Стаття 44 ЖК України передбачає, що громадянинові, який перебуває на обліку потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи, черговість на одержання жилого приміщення може бути перенесено на рік, якщо протягом попереднього року за систематичне порушення трудової дисципліни, пияцтво, хуліганство, розкрадання державного або громадського майна до нього застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського впливу або заходи адміністративного стягнення чи кримінального покарання, за винятком випадку,передбаченого пунктом 4 статті 40 цього Кодексу. Черговість може бути перенесено і в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Рішення про перенесення черговості приймається органами, які винесли рішення про взяття громадянина на облік потребуючих поліпшення житлових умов.

Згідно зі ст.43 ЖК та п.38 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, громадянам, котрі перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається часом взяття на квартирний облік.

Відповідно до вимог ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши спосіб захисту, позивач у силу ст.10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну його підставу. Суд за власною ініціативою не може міняти предмет і підстави позову.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК України).

В ст.58 ЦПК України зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачі будь-яким чином порушили права позивача ОСОБА_5, оскільки з усіх відповідей компетентних органів вбачається, що позивач не теперішній час стоїть в черзі на отримання службового житла, знімалася з обліку лише через ненадання документів, втім була на ньому поновлена.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції залишив без задоволення її клопотання про витребування доказів, не може бути підставою для скасування рішення та задоволення її позовних вимог.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційна скарга розглядається у межах заявлених позовних вимог, тому доводи апеляційної скарги в частині зобов'язання КЖЕП №8 Жовтневого району м.Дніпропетровська надати їй службове приміщення до уваги не приймаються.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, не свідчать про незаконність та неправильність рішення суду та не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, зводяться до особистого тлумачення заявником норм права, а письмових та належних доказів на їх підтвердження до апеляційного суду останнім надано не було.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2016 року відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.