Дата документу 18.02.2016
Провадження № 2/334/850/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2016р. Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Махіборода Н.О.;

при секретарі - Кузьменко О.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УКРІНБАНК» про стягнення грошових коштів за договором про розміщення банківського вкладу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «УКРІНБАНК» про стягнення грошових коштів за договором №10-1375464 від 25.08.2015р. про розміщення банківського вкладу, а саме: залишку суми банківського вкладу 2724,68 євро., що знаходиться на картковому рахунку №557426/. При цьому, позивач посилається на те, що 25.08.2015р. він уклав із ПАТ «УКРІНБАНК» договір №10-1375464 про розміщення банківського вкладу, надавши банку 3000 євро строком до 08.09.2015р. під 5,5 % річних. 14.09.2015р. позивач уклав із ПАТ «УКРІНБАНК» договір про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки, відповідно до якого йому була видана платіжна картка «МаsterCard» №557426 для розміщення вищевказаних коштів.

16.10.2015р. позивач звернувся до банку із заявою про повернення суми вкладу, однак, банк проігнорував його звернення. Після чого, позивач звернувся із листом до голови НБУ та отримав відповідь за №20-06008 від 19.11.2015р., відповідно до якої, Нацбанк України посилається на тимчасові фінансові труднощі та обмеження видачі готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів. На теперішній час, ПАТ «УКРІНБАНК», на підставі постанови Нацбанку України від 24.12.2015р. визнаний «неплатоспроможним» та в банку призначений представник Фонду гарантування вкладів для здійснення тимчасової адміністрації.

Тому, позивач вимушений був звернутися з позовом до суду про стягнення з відповідача залишку суми банківського вкладу 2724,68 євро., а також, просить суд покласти на відповідача судові витрати стягнути суму судового збору.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судові засідання жодного разу не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи в його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання представника відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленої сторони без поважних причин. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивач вважає що його права, зазначені в Законі «Про захист прав споживачів» порушені банком, відповідачем по справі.

Згідно з вимогами ст.10 та ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони в справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03.12.2003р. № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 уклав з ПАТ «УКРІНБАНК» договір №10-1375464 від 25.08.2015р. про розміщення банківського вкладу, надавши банку 3000 євро строком до 08.09.2015р. під 5,5 % річних /а.с.13-14/. Крім того, 14.09.2015р. позивач уклав із ПАТ «УКРІНБАНК» договір про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки, відповідно до якого, йому була видана платіжна картка «МаsterCard» №557426 для розміщення вищевказаних коштів /а.с.25/.

16.10.2015р. позивач звернувся до банку із заявою про повернення суми вкладу /а.с.8/, однак, банк проігнорував його звернення. Після чого, позивач звернувся із листом до голови НБУ та отримав відповідь за №20-06008 від 19.11.2015р., відповідно до якої, Нацбанк України послався на тимчасові фінансові труднощі та обмеження видачі готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів /а.с.7/. На теперішній час, ПАТ «УКРІНБАНК», на підставі постанови Нацбанку України від 24.12.2015р. визнаний «неплатоспроможним» та в банку призначений представник Фонду гарантування вкладів для здійснення тимчасової адміністрації /а.с.21/.

Частку коштів позивач отримав, однак, неповернута сума банківського вкладу складає 2724,68 євро., що підтверджується випискою по картковому рахунку станом на 12.01.2016р. /а.с.15/.

Згідно із ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України: за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Таким чином, на відносини, повязані з виконанням умов укладеного між позивачем та відповідачем договору поширюються положення норм глав 71, 72 ЦК України, а також, положення Договору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до умов вищевказаних договорів, позивач вправі вимагати дострокового повернення здійсненого ним вкладу від Банку в будь-який момент, а Банк отримавши від нього відповідну заяву, повинен видати вклад та нараховані відсотки у повному обсязі, відповідно до умов Договору.

Але, після звернення позивача з заявою до банку з відміткою банка про отримання заяви /а.с.8/, до теперішнього часу, грошовий вклад та нараховані на нього %, в порушення умов договору та вимог законодавства, не повернув.

Цивільний кодекс України, як основний акт цивільного законодавства, передбачає право вкладника вимагати повернення внесеного ним депозиту у повному обсязі у будь-який момент. Цей же закон передбачає обовязок Банку видати депозит на першу вимогу вкладника.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме, стягненню з відповідача залишку суми вкладу - 2724,68 євро., що підтверджується випискою по картковому рахунку станом на 12.01.2016р. /100 євро по курсу Нацбанку України на 17.02.2016р. складає 3017,03гр./

Також, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню і сума судового збору, що становить 822гр.

Керуючись ст. 3, 4, 10, 60, 88, 169, 212- 215, 224,226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ПАТ «УКРІНБАНК» // на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) за договором №10-1375464 від 25.08.2015р. про розміщення банківського вкладу - залишок суми вкладу 2724,68 євро, які зберігаються на картковому рахунку №557426, або в гривневому еквіваленті по курсу Національного банку України на дату виплати коштів.

Стягнути з ПАТ «УКРІНБАНК» // на користь Державного бюджету Ленінського району м. Запоріжжя суму судового збору 882гр.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: