Справа № 509/4790/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Мажар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про вселення в квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та зобовязати його не чинити перешкоди у користуванні квартирою.

21 березня 2016 року позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою до відповідача про вселення в квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та зобовязати його не чинити перешкоди у користуванні квартирою.

Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_3, у судове засідання не зявився, 21 березня 2016 року надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач в судове засідання не зявився, 05 лютого 2016 року надав до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 грудня 2012 року, позивачу, на праві власності належить ? частка у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1.

На теперішній час позивач позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном, а саме вищевказаною квартирою, з наступних підстав. Відповідачка по справі ОСОБА_2 перешкоджає в користуванні та володінні цією нерухомістю, квартира перебуває у її володінні, доступу до неї вона не надає.

Згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області №509/563/14-ц від 25 квітня 2014 р. частка власності позивача в нерухомому майні складає ?, а частка відповідачки складає ?.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, при цьому держава не втручається у здійснення власником права власності.

Згідно ст. 321 Цивільного Кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права володіння або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Також Згідно ст. 396 Цивільного Кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі від власника майна, відповідно до положень Глави 29 цього Кодексу. Згідно норм, зазначених у главі 29 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України). Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню(ч.2 ст.386 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача, ОСОБА_2, на користь позивача, ОСОБА_1, понесені ним судові витрати.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,60,174,208,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 391,321,319,396 ЦК України, ст.9 ЖК України, ст.41 Конституції України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2.

Вселити ОСОБА_1, в квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: В.К.Кочко