УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/3788/16-ц

Пров. №2/668/1096/16

16.03.2016 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді - Гонтар Д.О.,

при секретарі Остапенко О.І.,

розглянувши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів щодо забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Суворовського районного суду м. Херсона перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач звернулася із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову, а саме: накласти арешт на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. 49 Гвардійської Херсонської дивізії, б. 28АДРЕСА_1 та заборонити проводити будь-які дії щодо квартири, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. 49 Гвардійської Херсонської дивізії, б. 28АДРЕСА_1.

На обґрунтування поданої заяви позивач послався на ті обставини, що відповідач може відчужити дане майно, шляхом прийняття протиправних рішень, що у разі задоволення позову може ускладнити виконання рішення суду або зробити його виконання взагалі неможливим.

Суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає частковому задоволенню в межах суми заявлених позовних вимог.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвала про забезпечення позову, відповідно до ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, а тому має відповідати всім вимогам до такого документа, визначеним у ст.19 цього Закону.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Відповідно розяснень, що надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому , що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернула з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання рішення суду, в разі його задоволення та беручи до уваги предмет спору щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню в межах суми заявлених позовних вимог, а неприйняття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача в межах суми заявлених позовних вимог в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду або зробити неможливим його виконання, внаслідок чого законні права позивача не будуть захищені.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ,208-210, 213 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів щодо забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ОСОБА_2 (20.06.1977 р.н.) в межах суми заявлених позовних вимог, а саме на суму 208515,62 грн.

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити з необґрунтованістю.

Виконання накладення арешту на вказане майно покласти на відділ державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні.

Відповідно до вимог п. 9 ст. 153 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала протягом пяти днів з дня отримання її копії може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Відповідно до вимог п. 10 ст. 153 ЦПК України, подача апеляційної скарги не зупиняє виконанню ухвали про забезпечення позову.

СуддяОСОБА_3