Справа № 303/7345/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів - Дроботі В. В., Власова С. О.

з участю секретаря - Рогач О. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Мукачівського районного центру зайнятості на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 1 лютого 2016 року по справі за позовом Мукачівського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2015 року Мукачівський районний центр зайнятості пред'явив позов до ОСОБА_1 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю.

Свої вимоги мотивував тим, що 9 липня 2014 року відповідачу була призначена допомога по безробіттю. Одночасно з призначенням цієї допомоги йому було роз'яснено обов'язок повідомляти про обставини, що впливають на виплату допомоги по безробіттю. 24 червня 2015 року відповідача було знято з обліку та припинено йому виплату допомоги по безробіттю у зв'язку із встановленням факту подання ним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття. Зокрема, з 27 травня 2014 року по 29 грудня 2014 року, вже після звільнення з роботи, відповідач знаходився на лікарняному та отримував виплати по непрацездатності, про що Мукачівський районний центр зайнятості не повідомив. Оскільки відповідач подав недостовірні дані, позивач просив стягнути з нього 27 427, 59 грн. коштів, виплачених як допомога по безробіттю (а.с.2-4).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 1 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено. При цьому, суд першої інстанції встановив, що допомога по безробіттю за вказаний вище період була виплачена безпідставно, однак вона не підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України (а.с.63-64).

В апеляційній скарзі Мукачівський районний центр зайнятості просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Стверджує, що суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин справи, а також ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції представники позивача - Мукачівського районного центру зайнятості, скаргу підтримали та просили задовольнити із наведених у ній підстав. Стверджували, що обов'язок позивача повідомляти фонд про перебування на лікарняному та отримання допомоги передбачено ч. 2, 3 ст. 36 Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Незнання законів не звільняє особу від юридичних обов'язків, а тому кошти, отримані відповідачем безпідставно, мають бути повернуті.

Відповідач та його представник вказували на те, що жодних недобросовісних дій з боку відповідача не було та не було доведено: відповідач має середню освіту, з вимогами законодавства не обізнаний, неодноразово повідомляв фонд про свою хворобу, а про суть обов'язків перед фондом конкретно повідомлений не був. Недобросовісності з його боку немає.

Вислухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що 30 травня 2014 року відповідача ОСОБА_1 було звільнено з роботи у зв'язку із закінченням строку трудового договору (а.с.9).

2 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського районного центру зайнятості в пошуках роботи, а 9 липня 2014 року йому було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю

У подальшому в порядку обміну інформацією з Мукачівською об'єднаною ДПІ, в електронному вигляді від них надійшла інформація, що відповідач ОСОБА_1, перебуваючи на обліку в якості безробітного, в четвертому кварталі 2014 року отримав дохід в філії «МН «Дружба» ПАТ «Укртранснафта». Для перевірки цієї інформації Мукачівським районним центром зайнятості було надіслано запити вказаному підприємству та отримано відповіді, з яких слідує, що відповідач з 27 травня 2014 року по 29 грудня 2014 року хворів та отримував виплати по непрацездатності протягом всього періоду до встановлення МСЕК інвалідності (а.с.12-13).

У зв'язку з цим, 24 червня 2015 року ОСОБА_1 було знято з обліку та припинено виплату допомоги по безробіттю із-за встановлення факту подання ним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття.

Крім того, 26 червня 2015 року відповідачу було направлено лист з вимогою повернути виплачені Мукачівським районним центром зайнятості кошти в розмірі 27 427, 59 грн. Ця вимога залишилася без задоволення, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення цих коштів як одержаних безпідставно (а.с.26).

Відмовляючи у задоволенні цього позову, суд першої інстанції виходив з того, що жодна з підстав для такого повернення, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не встановлена.

Колегія констатує, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплати, встановлених абз. 2 ч. 1 ст. 1215 зазначеного Кодексу, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягає поверненню. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13.

В даному випадку встановлено, що кошти в розмірі 27 427, 59 грн., які були виплачені в якості допомоги по безробіттю, набуті відповідачем безпідставно. Цю обставину сторони не оспорюють. Однак, на переконання колегії доказів того, що виплата цих коштів була пов'язана з рахунковою помилкою чи недобросовісними діями з боку відповідача не здобуто.

В пояснювальній записці директору Мукачівського районного центру зайнятості (а.с.28) відповідач зазначив, що 27 травня 2014 року він захворів та йому відкрили лікарняний, а 30 травня 2014 року його було звільнено з роботи у зв'язку із закінченням строку трудового договору. В день звільнення йому видали трудову книжку, довідку про зарплату та повідомили про необхідність звернутися в центр зайнятості, що він і зробив. Про обов'язок повідомляти про хворобу не знав, про це відповідач не розписувався та йому ніхто не роз'яснював (а.с.28).

Заява про надання статусу безробітного, підписана ОСОБА_102 липня 2014 року, є завою стандартного взірця, що сторони також не оспорюють (а.с.10).

Доказів подання відповідачем недостовірної інформації або вчинення інших недобросовісних дій з метою одержання допомоги від фонду судом не здобуто. Незнання відповідачем окремих норм закону не можуть свідчити про його недобросовісність. За цих обставин підстав для задоволення позову немає.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Мукачівського районного центру зайнятості - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 1 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді