Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №322/1241/15 Головуючий у 1 інстанції: Гасанбеков С.С.
Провадження №22-ц/778/911/16 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.,

секретаря Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 20.09.2015 року о 03 год. 10 хв. на перехресті вулиць Леніна та Войкова в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, ОСОБА_4, керуючи автомобілем ГАЗ-24, реєстраційний номер НОМЕР_1, не надав переваги в русі автомобілю ВАЗ-2112, реєстраційний номер НОМЕР_2, що рухався по головній дорозі, яким керував ОСОБА_3, та допустив зіткнення.

Зазначав, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди йому довелося звернутися до Новомиколаївської центральної районної лікарні, він перебував на стаціонарному лікуванні 10 днів, купував ліки на загальну суму 702 грн. 19 коп..

Також, після дорожньо-транспортної пригоди позивач був вимушений викликати евакуатор, що коштувало йому 1200 грн..

Крім того, позивач вказував, що дорожньо-транспортною пригодою йому та його сім'ї завдано моральну шкоду. Так, сама подія вплинула негативно на внутрішній душевний спокій позивача та його дружини.

У зв'язку з пошкодженням автомобіля позивач не мав можливості власним транспортом возити доньку, яка є інвалідом дитинства, на лікування в КУ «Обласний дошкільний психоневрологічний центр санаторного типу» ЗОС в період з 2 вересня по 30 жовтня 2015 року тричі на тиждень, що спричинило значні незручності.

Розмір заподіяної моральної шкоди позивач визначив у 10 000 грн.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 1 902 грн. 19 коп., моральну шкоду в сумі 10 000 грн., а також сплачений ним судовий збір.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 48 грн. 72 коп..

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду та стягнути з ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп..

Від ОСОБА_4 надійшли заперечення, в яких він зазначає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 є недоведеною, необґрунтованою та немотивованою, та має бути відхилена, а рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2015 року підлягає залишенню без змін (а.с.95-96).

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Встановлено, що 20.09.2015 року о 03 год. 10 хв. на перехресті вулиць Леніна та Войкова в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, ОСОБА_4, керуючи автомобілем ГАЗ-24, реєстраційний номер НОМЕР_1, не надав переваги в русі автомобілю ВАЗ-2112, реєстраційний номер НОМЕР_2, що рухався по головній дорозі, яким керував ОСОБА_3, та допустив з ним зіткнення.

Постановою Новомиколаїівського районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2015 року до ОСОБА_4 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.9-11).

Цивільна-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована ПАТ «СК «Оранта-Січ» за полісом №АІ/5989841 від 06.06.2015 року (а.с.26).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ПАТ «СК «Оранта-Січ» на підставі заяви позивача від 16.11.2015 року про виплату страхового відшкодування та страхового акту від 26.11.2015 року, на його користь здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 24 723 грн., за пошкоджений автомобіль ВАЗ 21124, державний номер НОМЕР_2, що підтверджується платіжним дорученням №1351 від 27.11.2015 року (а.с.123, 125, 128).

На підставі заяви позивача від 07.12.2015 року про виплату страхового відшкодування за витрати, пов'язані із евакуацією транспортного засобу ПАТ «СК «Оранта-Січ» на користь ОСОБА_3 здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 1 200 грн., та на підставі заяви позивача від 07.12.2015 року про виплату страхового відшкодування за шкоду спричинену здоров'ю, здійснила виплату в розмірі 737 грн. 30 коп., що підтверджується платіжним дорученням №4 від 25.12.2015 року на загальну суму 1 937 грн. 30 коп. (а.с.122, 124, 126, 127, 129).

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Сторонами судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд першої інстанції врахував доводи позивача про те, що позивач зазнав моральних страждань у зв'язку з подією дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача, а саме: пошкодженням його автомобіля, неможливістю протягом тривалого часу користуватися автомобілем, що призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків позивача та задовольнив позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково, визначивши справедливу сатисфакцію.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди у зв'язку з спричиненням пошкодження здоров'ю, суд першої інстанції виходив з того, що моральна шкода, пов'язана з ушкодженням здоров'я підлягає відшкодуванню відповідно до Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Однак, такий висновок зроблено судом без належного з`ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, належної оцінки наданих ними доказів.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність ( правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року).

Заподіяння відповідачем шкоди здоров'ю позивача підтверджується копіями записів лікаря приймального відділення, листком лікарських призначень, медичною картою стаціонарного хворого №406, витягом з журналу реєстрації хворих в Новомиколаївській ЦРЛ (а.с.41-50).

Крім того, згідно страхового акта від 18 грудня 2015 року ПАТ «СК «Оранта-Січ» визнала факт заподіяння діями відповідача шкоди здоров'ю позивача як страховий випадок та здійснила виплату витрат, пов'язаних з придбанням медичних препаратів у розмірі 737 грн. 30 коп.. ( а.с.113)

З огляду на вищенаведене, ураховуючи конкретні обставини справи, колегія суддів вважає доведеним спричинення моральної шкоди позивачу, пов'язаної із пошкодженням здоров'я, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості визначає розмір моральної шкоди, пов'язаної із пошкодженням здоров'я в сумі 2000 грн., а тому загальний розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача складає 3000 грн.

Зважаючи на викладене, за наслідками апеляційного розгляду справи судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних про стягнення моральної шкоди, пов'язаної із пошкодженням здоров'я з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимогу цій частині.

Окрім того, судом першої інстанції невірно визначений розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому рішення в частині стягнення розміру судових витрат також підлягає скасуванню з визначення розміру судового збору у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог немайнового характеру у розмірі 1 023 грн. 12 коп., з яких 487 грн. 20 коп. - за сплату судового збору при зверненні із позовною заявою, 535 грн. 92 коп. - за сплату судового збору в суді апеляційної інстанції (а.с.1, 84).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2015 року у цій справі в частині відмови у задоволенні позовних про стягнення моральної шкоди, пов'язаної із пошкодженням здоров'я та судового збору скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині про часткове задоволення позовних вимог:

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2000грн. ( дві тисячі гривень) на відшкодування моральної шкоди, пов'язаної із пошкодженням здоров'я.

Загалом стягнути моральну шкоду у розмірі 3000 грн. ( три тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1 023 (одна тисяча двадцять три) грн. 12 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: М.С. Гончар

Г.С. Подліянова