Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/337/16 Головуючий у суді І-ї інст Бутенко О. Ф.
Доповідач Суржик М. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

09.02.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Авраменко Т.М., Кіселика С.А,

при секретарі Гусак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на автомобіль.

Зазначив, що з 18.09.2004 року знаходиться в шлюбі із відповідачкою. Під час шлюбу 28.10.2011 року ними було придбано легковий автомобіль HYUNDAI Santa Fe , легковий -універсал -В , номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору , 2007 року випуску , державний номерний знак НОМЕР_2 і зареєструвано Ульяновським РЕВ ДАІ в Кіровоградській області на відповідача, про що їй видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3.

Відповідач не визнає його права власності на вказаний автомобіль ,тому він вимушений звернутись до суду.

Рішенням суду в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам. Просив рішення суду скасувати, позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.303 ЦПК України та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Колегією суддів на підставі досліджених доказів встановлено, що сторони 18 вересня 2004 року уклали шлюб, який зареєстровано Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського РУЮ м. Одеса , актовий запис № 360.

Під час шлюбу 28.10.2011 року ними придбано легковий автомобіль HYUNDAI Santa Fe , легковий -універсал -В , номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору , 2007 року випуску , державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстровано на відповідача, про що їй видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_2.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Таким чином, презумується, що автомобіль ч. 1 ст. 61 СК України є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя - сторін по справі.

Поряд з цим, як вбачається з ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2015 року ( справа № 203/2508/15-ц, провадження № 2/0203/887/2015 ), судом прийнято до провадження зазначену справу за позовом ПАТ «Приватбанк» про визнання права власності і зобов'язання повернути спірний автомобіль , яка надійшла з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2015 року задоволено заяву представника позивача - ПАТ « «Приватбанк» про забезпечення позову та заборонено відчуження автомобіля.

Тому суд 1-ої інстанції дійшов висновку, що право власності на автомобіль на час розгляду справи оспорюється в судовому порядку , накладено заборону на його відчуження , про що сторонам достеменно відомо , але позивач ОСОБА_2 , заявляючи позов про розподіл спільного майна подружжя , не повідомив суд про наявність спору щодо права власності на автомобіль , про заборону на його відчуження , обрав неналежний спосіб захисту, тому позов необхідно залишити без задоволення .

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

При подачі позову позивач надав суду копію технічного паспорту автомобіля, з якого вбачається, що автомобіль зареєстрований на ОСОБА_3.

Наявність арешту чи іншої заборони щодо автомобіля, не є підставою для відмови в позові, так як і наявність спору щодо права власності на автомобіль. Остання зазначена підстава могла слугувати підставою для зупинення провадження у справі відповідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, однак суд не звернув на зазначене уваги, а тому дійшов помилкового висновку щодо відмови в позові.

Суд 1-ої інстанції правильно зазначив, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.. 60,61,69,70,163 СК України, і відповідно до яких майно , набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності , чоловік і дружина мають рівні права на поділ майна . Поділ може здійснюватись як за домовленістю подружжя так і за судовим рішенням . Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Апеляційним судом також встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2015 року, яке набрало законної сили, визнано ОСОБА_3 добросовісним набувачем майна - автомобіля.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати колегія суддів залишає по фактично понесеним, оскільки вимога позивача щодо судових витрат не заявлялась.

Керуючись ст.ст.303,307, 309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на автомобіль задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 до ОСОБА_3 право спільної сумісної власності подружжя на автомобіль HYUNDAI Santa Fe , легковий -універсал - В , номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску , державний номерний знак НОМЕР_2, та визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( за кожним ) право власності на 1/2 частину зазначеного автомобіля.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді