АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/7207/13-ц 22-ц/774/625/К/16
Справа № 212/7207/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/625/К/16 Водопянов С.М.
Категорія № 27 ( ІІІ Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Грищенко Н.М.,

суддів Бондар Я.М., Зубакова В.П.,

із секретарем Маслової К.В.,

за участю: представника позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - Брадька Анатолія Івановича,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.07.2008 року між сторонами укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, станом на 31 травня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 21849,59 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5334,88 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 8085,57 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 15236,16 грн.; штраф (фіксована частина) - 250,00 грн. та штраф (процентна складова) - 1028,55 грн., та яку разом із судовими витратами в сумі 229,40 грн. позивач просив стягнути з відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер.

У жовтні 2014 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву до спадкоємця померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_4, та просив суд стягнути з неї заборгованість за кредитним договором б/н укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_7 від 18.07.2008 року, яка станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року складає 10340 грн. з яких: 5334,90 грн. - заборгованість за кредитом, 4274,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 480, 47 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати у розмірі 229,40 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 січня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2015 року рішення Жовтневого районного суду змінено в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідач як спадкоємець після померлого ОСОБА_7, повинен задовольнити вимоги кредитора у відповідності до вимог ст. 1282 ЦК України.

Судом безпідставно застосовано ст. 1281 ЦК України, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» про смерть позичальника ОСОБА_7 дізнався лише під час розгляду справи у суді першої інстанції, а тому вважає, що позивачем не пропущено строк пред'явлення кредиторських вимог до спадкоємців померлого.

Крім того, судом не враховано положення п.9.12 Договору, відповідно до якого строк дії договору не припинено, оскільки він автоматично пролонгований, жодна із сторін про свій намір розірвати даний договір не заявляла.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк „ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_6 було укладено договір про надання банківських послуг без номеру, який відповідає Умовам та правилам надання банківських послуг (а.с. 7-10).

Відповідно до умов Договору позивач надав відповідачу платіжну картку та кредит на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 6300 грн. зі сплатою 3% в місяць на залишок заборгованості (а.с. 7 зворот)

Умовами і правилами надання банківських послуг, а саме п. 6.5 передбачено, що відповідач зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, комісії тощо у строки та порядку, визначених договором. Крім того, п.8.6. Умов передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року боржник ОСОБА_6 - помер (а.с. 28)

Відповідно до наданої інформації приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О. ОСОБА_4 24 січня 2011 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майно та її ім`я, яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6.(а.с.33)

За розрахунком позивача заборгованість за Кредитним договором станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року склала 10340 грн., з яких заборгованість за кредитом - 5334, 90 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 4272, 40 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 480, 47 грн. (а.с.71).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався ч. 4 ст. 267, ч. 1 ст. 261, ст. 257, 1281 ЦК України та виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності тривалістю у три роки та річний строк для пред'явлення вимог до спадкоємця після смерті позичальника.

Колегія суддів не може в повному обсязі погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте у повній мірі зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, встановленого статтею 257 ЦК України, перебіг якого почався 22 серпня 2008 року, а закінчився 22 серпня 2011 року, судом не враховано, по-перше, що ст. 257 ЦК України передбачає загальну позовну давність; по-друге, як роз'яснено в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові на цих підставах, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Як убачається із кредитного договору від 18.07.2008 року позивачем було надано ОСОБА_6 кредит у розмірі 6300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки ( а.с.7,8).

Із наданої представником позивача інформації щодо платіжної картки № НОМЕР_1, відкритої банком 28.04.2008 року на ім'я ОСОБА_6, строк дії картки встановлений до квітня 2010 року ( а.с.131)

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції від 30 червня 2010 року Серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( а.с.28).

24 січня 2011 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року спадкодавцю ОСОБА_6

Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений Главою 87 ЦК України.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в ;межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року справа № 6-33 цс 15 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Зокрема, ст. 1281 ЦК України передбачено пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців.

Частиною 2 ст.1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини , пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від дня настання строку вимоги.

Із матеріалів справи видно, що позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк» про відкриття спадщини стало відомо під час розгляду справи за їх позовом до ОСОБА_6, з яким вони звернулися до суду 19.08.2013 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 12 листопада 2013 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_9 зобов'язано державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори у строк до 01 грудня 2013 року надати інформацію про коло спадкоємців ОСОБА_6 ( а.с.23). Ухвалою суду від 27 березня 2014 року відновлено провадження у даній справі, у зв'язку із отриманням відповіді від нотаріуса про коло спадкоємців копія ухвали надсилалась позивачу( а.с.31,32,33).

Однак, в порушення строку, визначеного ч.2 ст.1281 ЦК України позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся вперше до ОСОБА_4, згідно штампу вхідної кореспонденції суду лише 30 жовтня 2014 року.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до умов кредитного договору, правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, кінцевим терміном повернення кредиту визначено строк дії картки, який зазначено на лицьовій стороні картки (місяць, рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця.

Як зазначено вище відповідно до наданої представником позивача інформації щодо картки відкритої на ім'я ОСОБА_6 28.04.2008 року строк її дії вказано квітень 2010 року ( а.с.131).

Отже відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України позивачу було надано право протягом одного року від настання строку вимоги, тобто до травня 2011 року звернутися до суду з даним позовом до спадкоємця ОСОБА_4, проте позивач не скористався своїм правом у визначений законом строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

У справі, яка переглядається, кредитор пред'явив вимоги до спадкоємця, що прийняла спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємців.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 січня 2015 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Н.М.Грищенко

Судді: Я.М. Бондар

В.П. Зубакова