АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2974/16 Справа № 199/7093/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Сенчишин Ф. М. Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Тамакулової В.О.,

за участю секретаря: Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 в порядку забезпечення вказаного позову, звільнивши з під арешту ці квартири, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Розглянувши справу та обговоривши доводи скарги колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, а ухвала - скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів, в вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики на загальну суму 10 559 904,57 грн., в забезпечення якого просив накласти арешт на належне відповідачу майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1 та паркувальне місце, квартиру АДРЕСА_2.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 цього Кодексу види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів (п. 4). Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали (п. 7).

Між тим, накладаючи арешт на вищевказане майно суддя названі норми закону, роз'яснення Верховного Суду України, обставини заявлених вимог залишив без уваги та у своїй ухвалі не зазначив відповідних доказів і мотивів, з яких дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, не з'ясував вартості цього майна та не перевірив її співмірності із заявленими вимогами, не зазначено таких відомостей в заяві про забезпечення позову і не міститься в наданих апеляційному суду матеріалах, а також суддя не врахував, що такий вид забезпечення позову приведе до неможливості користуватися зазначеними квартирами відповідачем чи іншими особами, які проживають в них на законних підставах, чим будуть порушені їх законні права, при цьому суддя не обговорив питання про можливість застосування іншого способу забезпечення позову, зокрема, у вигляді заборони відчуження вказаного або іншого майна відповідача тощо.

За таких обставин, ухвала судді, як постановлена з порушенням норм процесуального права та порядку, встановленого для вирішення такого питання, підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до того ж суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року скасувати та передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: