АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Шклянка М.П.
№ 22-ц/796/1020/2015 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

17 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Гаращенка Д.Р., Ратнікової В.М.

при секретарі: Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» про захист прав споживачів та визнання недійснимитретейськихзастережень в кредитному договорі та договорі поруки,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення суду, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав до суду заяву про перенесення розгляду справи, в якій зазначав, що не може бути присутнім в судовому засіданні у зв'язку з тривалим відрядженням. Колегія суддів відхиляє дану заяву, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження вказаних обставин та вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

В судовому засідання представник відповідача питання щодо повернення справи до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення залишив на розсуд суду.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним повернути цивільну справу до Дарницького районного суду м. Києва виходячи з наступного.

Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу.

Аналіз даної статті вказує на те, що рішення суду щодо його змісту має відповідати вимогам, які передбачені ст.215 ЦПКУкраїни, бути повним та вичерпним, але при його ухваленні можуть мати місце помилки, які стосуються його неповноти, і у випадках, передбачених цією нормою, суд повинен усунути недоліки рішення суду шляхом ухвалення додаткового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив суд:

визнати п.6.2 кредитного договору №08-038/511к від 20.20.2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «УКРСОЦБАНК» несправедливим та недійсним;

визнати п.6.2 договору поруки №02-038/911п від 20.10.2006 року, укладеного між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ПАТ «УКРСОЦБАНК» несправедливим та недійсним.

Із звукозапису судового засідання від 23.10.2015 року вбачається, що представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надавав пояснення з приводу заявлених позовних вимог.

Представник відповідача в своїх заперечення на позовну заяву надавав пояснення щодо позовних вимог про визнання п.6.2 кредитного договору та п.6.2 договору поруки недійсними.

Тобто, стосовно позовних вимог про визнання недійсним п.6.2 договору поруки (третейського застереження) сторони надавали свої пояснення.

Будь-якої заяви про уточнення позовних вимог, зменшення позовних вимог або відмови від позовних вимог про визнання недійсним п.6.2 договору поруки (третейського застереження) позивач не подавав.

Разом з тим, як вбачається з рішення суду першої інстанції, у вступній частині рішення суд зазначив про розгляд справиза позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УКРСОЦБАНК» про захист прав споживачів та визнання третейського застереження у кредитному договорі недійсним, в описовій частині судом зазначено про дві позовні вимоги про визнання п.6.2 кредитного договору та п.6.2 договору поруки недійсними. В мотивувальній частині рішення, суд зазначив про часткове задоволення позову при цьому в резолютивній частині рішення вказано про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1до ПАТ «УКРСОЦБАНК» про захист прав споживачів та визнання третейського застереження у кредитному договорі недійсним.

Тобто, суд першої інстанції розглянувши справу не ухвалив рішення стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про визнання п.6.2 договору поруки (третейського застереження) несправедливим та недійсним.

Згідно з ч.7 ст.297 ЦПК України при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає за необхідним повернути справу до суду першої інстанції на дооформлення.

Керуючись ст. ст. 218, 297, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» про захист прав споживачів та визнання недійснимитретейськихзастережень в кредитному договорі та договорі поруки - повернути до Дарницькогорайонного суду м. Києва для дооформлення, надавши строк для усунення виявленого в ній недоліку протягом одного місяця з дня надходження справи до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді