Справа № 2-з/490/2918/16-ц
н/п 2-з/490/17/2016
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

04 квітня 2016 року в 16 год. 45 хв. Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Шевельовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про накладення арешту на частку в розмірі 46000,00 грн., що становить 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕЛЕКЦІЙ», що належить ОСОБА_2, та заборонити ДП «Інформаційно-ресурсний центр», як адміністратору Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, усім державним реєстраторам та суб*єктам державної реєстрації будь-яких відділів чи управлінь юстиції, що входять до структури Міністерства юстиції України, нотаріусам, як спеціальним суб*єктам, на яких покладаються функції державних реєстраторів, вчиняти будь-які дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Науковий інститут селекцій».

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: - причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; - вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; - інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв*язку застосуванням відповідних заходів.

Окрім того, у відповідності до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до предявлення позову.

За такого, оскільки заявником не надано даних щодо майна та його вартості, на яке слід накласти арешт, у задоволенні заяви слід відмовити за передчасністю.

Оскільки 02.04.2016 року сплачений судовий збір за забезпечення позову, слід направити запити щодо наявності майна боржника та його вартості.

Керуючись ст. ст. 133, 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Забезпечити докази щодо забезпечення позову, шляхом витребування даних із Реєстрації служби Миколаївського міського управління юстиції у Миколаївській області щодо наявності нерухомого майна у ОСОБА_2 та його вартості, та рухомого майна із МРЕВ ДАІ у Миколаївській області та його вартості.

Ухвала може бути оскаржена у порядок та строки, передбачені ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова