РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Вітковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, з моменту реєстрації та скасувати її, а також зобовязання комунальні служби здійснити перерахунок за надані послуги з 30.08.2007р.

Відповідач ОСОБА_2, у судові засідання не зявився, повідомлявся судом у відповідності до положень ЦПК України, заперечень проти позову не надав.

3-ті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, підтримали позовні вимоги, зазначили, що відповідач і зареєстрований у квартирі 160, однак там не проживає..

Суд заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що позивачу та третім особам на праві спільної сумісної власності належить АДРЕСА_2.

Позивачем у судовому засіданні зазначено, що відповідач був зареєстрований у 2007році у квартирі як дальній родич дружини, однак там не мешкає.

Відповідно до картки у АДРЕСА_2 з 30.08.2007р. зареєстрований Київським РВ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_2, 16.08.1978р.н.

Факт не проживання ОСОБА_2 у кв.160 підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс», відповідно до якої ОСОБА_2 з 2007р. не проживає , його речі відсутні.

Акти складені сусідами, судом як доказ не приймається, оскільки їх підписі у актах не затверджені.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач без поважних причин понад рік не мешкає в квартирі АДРЕСА_3, стому уд вважає за необхідне визнати його, таким що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (надалі по тексту Закон України) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи із системного аналізу вимог закону, особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня набрання рішення законної сили та підстави для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням з моменту її реєстрації відсутні.

Скасування реєстрації особи, є не вірно обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, тому підстави для задоволення позовних вимог в цій частині також відсутні.

Стосовно позовних вимог, щодо зобовязання комунальні служби здійснити перерахунок послуг, суд зазначає , що позовні вимоги позивача в цій частині взагалі є необґрунтованими, не вказаний перелік житлово комунальних послуг та організації які їх надають, не залучені позивачем у якості співвідповідачів підприємства, які він просить зобовязати здійснити перерахунок.

Враховуючи необґрунтованість та недоведеність позовних вимог в частині здійснення перерахунку, підстави для їх задоволення відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 27, 60, 208-218 ЦПК України, суд ,-

вирішив :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, 16.08.1978р.н., такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на корить держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.