АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2016 рік квітень 28 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Посунся Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 04.07.2013 року він дав відповідачеві ОСОБА_2 у борг 570 000 гривень, що еквівалентно 70 000 доларів США.

Згідно складеної розписки гроші відповідачеві були надані для його власних потреб.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що гроші в строк до 01.08.2013 року відповідач йому не повернув і в подальшому став уникати будь-яких контактів, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто суму боргу у розмірі 570 000 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 441 гривні, а всього 573 441 гривню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного сприйняття судом обставин справи і, як наслідок, неправильних висновків, просив рішення суду першої інстанції скасувати і постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з послідуючим ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Стягуючи з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 570 000 гривень, суд першої інстанції посилався на наявність складеної відповідачем ОСОБА_2 розписки, відповідно до якої він отримав від позивача ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 570 000 гривень, що еквівалентно на день складання розписки 70 000 доларів США, які зобов'язався повернути в повному обсязі до 01.08.2013 року.

З таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без належного з'ясування дійсних обставин та зібраних доказів по справі з матеріалів якої вбачається, що згідно з висновком № 2493-14 судової почеркознавчої експертизи від 01.12.2014 року, рукописні записи, що починаються словами «Расписка Дата 04.07.2013 року» і закінчуються словами «Деньги беру при свидетеле» в розписці від 04.07.2013, та зразки почерку, надані в якості вільних зразків почерку ОСОБА_2, виконані різними особами ; рукописний запис «ОСОБА_2» в розписці від 04.07.2013 року, та зразки почерку, надані в якості вільних зразків почерку ОСОБА_2 виконані різними особами.

Ці обставини підтвердив і допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_3, який наголошував на тому, що саме він писав повний текст розписки, а ОСОБА_2 поставив на ній тільки свій підпис.

Відносно ж підпису у вказаному висновку експертизи зазначено, що вирішити питання про те, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_2 в розписці від 04.07.2013 року самим ОСОБА_2 чи іншою особою, не видається за можливе, оскільки обсяг графічної інформації в досліджуваному підписі від імені ОСОБА_2, що обумовлюється своєрідністю прояву письмового навику, вираженістю ознак підписного почерку, ступенем стійкості, частотою зустрічаємості та можливості оцінки їх інформативності, не містить комплексу ідентифікаційної інформації, достатньої для криміналістичної ідентифікації. Тому, ґрунтуючись на викладеному, вирішити питання про виконавця досліджуваного підпису не видається за можливе /а.с. 136 - 157/.

Не можливо також було і в подальшому, за наявними доказами по зібраним матеріалам справи, провести повторну почеркознавчу експертизу з причин вкрай обмеженого обсягу вільних зразків почерку та підпису ОСОБА_2.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що висновок експертизи не містить чіткого та конкретного виводу про те, що відповідач ОСОБА_2 підписував залучений до матеріалів справи оригінал розписки, яка сама пособі також викликає сумніви щодо достовірності викладених в ній обставин з приводу отримання відповідачем грошей для власних потреб строком до 01.08.2013 року, оскільки сам позивач в судовому засіданні апеляційної інстанції стверджував про те, що передача відповідачеві грошових коштів була викликана саме наміром з його боку придбати у ОСОБА_2 квартиру, що не відповідає природі виниклих між сторонами відносин та відображених у розписці обставин, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313 - 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2014 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :