Номер провадження: 22-ц/785/2702/16
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Коноваленко Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи Білгород-Дністровського міського відділу ГУМВС України в Одеської області про звільнення майна з-під арешту за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 1 лютого 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 7 жовтня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 серпня 2015 року визнано дійсним укладений 20 лютого 2010 року між ним ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу транспортних засобів, визнано за ним право власності на транспортні засоби автомобіль марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1, автомобіль марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2. При зверненні до Білгород-Дністровського МРЕВ УДАІ ГУМВС України в Одеській області для реєстрації транспортних засобів стало відомо про арешт транспортних засобів старшим слідчим СУ Білгород-Дністровського МВ УМВС України в Одеській області в рамках кримінального провадження №0. Зазначаючи, що не є учасником кримінального провадження, а транспортні засоби речовими доказами не визнано, посилаючись на відсутність права оскаржити дії слідчого у кримінальному провадженні, вважаючи, що транспортні засоби придбано правомірно, а арешт перешкоджає у здійсненні права власності, позивач ОСОБА_3 просив звільнити транспортні засоби автомобіль марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1, автомобіль марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2, з-під арешту, накладеного постановою від 30 березня 2010 року старшого слідчого СУ Білгород-Дністровського МВ УМВС України в Одеській області Шваги А.Б. в рамках кримінального провадження №0 (а.с.2-4).

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав, подавши заяву (а.с.23).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 1 лютого 2016 року позов задоволено (а.с.33-35).

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який є потерпілим у кримінальному провадженні №0, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з неналежності ОСОБА_3 до учасників кримінального провадження, безпідставності арешту транспортних засобів та перешкод, які створює арешт у реалізації належного позивачу права власності на рухоме майно.

Висновки суду не відповідають обставинам справи, вказують на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду, ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого РЕВ 1-го МРЕВ ДАІ ГУ МВС України в Одеській області на підставі довідки-рахунку ЄГП 525368 від 28 серпня 2007 року, автомобіль марки «Ford Mondeo», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстровано 28 серпня 2007 року на праві власності ОСОБА_4 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого РЕВ 1-го при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області на підставі довідки-рахунку ЄГП 940320 від 7 липня 2008 року, автомобіль марки «Ford Transit», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстровано 8 липня 2008 року на праві власності ОСОБА_4 (а.с.11).

Постановою про накладення арешту на майно від 30 березня 2010 року, винесеною старшим слідчим СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 у кримінальній справі №0, порушеній за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України у відношенні ОСОБА_4, для забезпечення цивільного позову накладено арешт на належні ОСОБА_4 транспортні засоби, в тому числі й автомобіль марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1, автомобіль марки «Ford Transit», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.12-13).

Постановою про визнання особи потерпілим від 25 березня 2010 року, винесеною старшим слідчим СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6, ОСОБА_5 визнано потерпілим у кримінальній справі №0 (а.с.43).

Згідно довідки заступника начальника слідчого відділення Білгород-Дністровського міського відділу ГУМВС України в Одеській області від 21 жовтня 2015 року №51/ц-1524 17 березня 2010 року порушено кримінальну справу №0 за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України; 14 червня 2010 року ОСОБА_4 пред'явлено обвинувачення за частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК України; 18 лютого 2011 року кримінальна справа направлена до Білгород-Дністровського міськрайонного суду (а.с.21, 44).

Згідно довідки судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Загороднього І.В. від 7 грудня 2015 року №1-286/11 кримінальна справа у відношенні ОСОБА_4 за частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115, частиною 4 статті 296 КК знаходиться на стадії судового розгляду та не розглянута; в рамках кримінальної справи постановою слідчого від 30 березня 2010 року накладено арешт на транспортні засоби (а.с.26,37).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 серпня 2015 року в цивільній справі №495/5739/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на транспортні засоби визнано дійсним договір купівлі-продажу транспортних засобів від 20 лютого 2010 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4; визнано за ОСОБА_3 право власності на транспортний засіб автомобіль марки «Ford Mondeo», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, автомобіль марки «Ford Transit», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.5-7). Рішення оскаржено в апеляційному порядку (а.с.62).

Відповідно до положень пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388, перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку уповноваженого органу МВС.

Законом України «Про дорожній рух», зокрема, частиною 9 статтею 34 передбачено, що державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі, автобуси, самохідні машини, сконструйовані на шасі автомобілів, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, причепи, напівпричепи та мотоколяски; власники таких транспортних засобів зобов'язані зареєструвати їх протягом десяти діб після придбання, одержання або виникнення підстав, що потребують внесення змін у реєстраційні документи, в органах державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України.

Транспортні засоби автомобіль марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1, автомобіль марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2, у порушення вимог пункту 4 постанови КМУ від 7 вересня 1998 року №1388 не було знято з обліку власником ОСОБА_4 та не зареєстровано протягом десяти діб після придбання 20 лютого 2010 року, на яке сторони посилаються, за власником ОСОБА_3, відповідно, зміни в реєстраційні документи також не було внесено.

ОСОБА_3, з посиланням на належність йому права власності на транспортні засоби, подано позов до ОСОБА_4 про звільнення транспортних засобів з-під арешту, накладеного у кримінальному провадженні.

За змістом правової позиції, на яку послався суд, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. У порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна (постанова ВСУ від 15 травня 2013 року в справі №6-26цс13).

На порушення встановлених для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту правил ОСОБА_5, якого визнано потерпілим і цивільним позивачем у кримінальній справі та для забезпечення виконання заявленого ним цивільного позову накладено арешт на майно, до участі в справі в якості відповідача не залучено.

Крім того, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є юридичні факти. Права і обов'язки виникають з дій, які передбачені чинним законодавством, а також з дій, що не передбачені актами законодавства, але не суперечать йому. Перелік підстав виникнення цивільних прав та обов'язків містить стаття 11 ЦК України. Найбільш поширеною підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є правочини, що є діями, спрямованими на виникнення, зміну та припинення цивільних прав і обов'язків (п.1 ч.2 ст.11 ЦК). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду (ч.5 ст.11 ЦК).

Правочин, як то договір купівлі-продажу рухомого майна від 20 лютого 2010 року, на який посилаються ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не був укладений у передбаченому законодавством порядку, відтак, дії цих осіб 20 лютого 2010 року не є діями, спрямованими на припинення цивільних прав і обов'язків власника ОСОБА_4 та виникнення цивільних прав і обов'язків нового власника ОСОБА_3, дії по зняттю транспортних засобів з обліку власника ОСОБА_4 та постановці транспортних засобів на облік власника ОСОБА_3 ні 20 лютого 2010 року, ні потому вчинено не було, відтак, станом на 30 березня 2010 року (дату накладення арешту на майно постановою слідчого) ОСОБА_3 власником арештованих транспортних засобів не був.

Право власності ОСОБА_3 на транспортні засоби визнано судовим рішенням, ухваленим 25 серпня 2015 року, відтак, у сенсі частини 5 статті 11 ЦК України на підставі рішення суду, що матиме законну силу, можуть виникнути права та обов'язки на рухоме майно. Вказана подія, як то ухвалення рішення суду, не настала до 30 березня 2010 року (дату накладення арешту на майно постановою слідчого), тому ОСОБА_3 не може посилатися на рішення суду як на підтвердження права власності на транспортні засоби при звільненні майна з-під арешту, накладеного задовго до ухвалення судового рішення.

Правові підстави для звільнення транспортних засобів з-під арешту, накладеного постановою слідчого від 30 березня 2010 року у кримінальній справі, за позовом ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 1 лютого 2016 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи Білгород-Дністровського міського відділу ГУМВС України в Одеської області про звільнення майна з-під арешту - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич