справа № 243/2537/16-ц
провадження № 2-о/243/231/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.,

при секретареві Хміль О.М.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського,2, м. Словянськ, Донецької області) цивільну справу за заявою ОСОБА_1 Крістіни Сергіївни, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини в певний час, -

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини в певний час. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 08 квітня 2015 року вона народила в пологовому будинку м. Ялти Автономної Республіки Крим доньку. Вказаний лікувальний заклад видав їй відповідний документ, підтверджуючий народження нею 08 квітня 2015 року дитини жіночої статі в м. Ялта, з яким вона звернулася у Ялтинський міський відділ запису актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим України, де була проведена реєстрація її доньки: ОСОБА_3, народженої 08 квітня 2015 року, та видано свідоцтво про її народження. В подальшому, вона переїхала до м. Словянська Донецької області, де вона зареєстрована і проживає з дитиною по теперішній час. Згодом, їй стало відомо, що свідоцтво про народження її дитини, видане у Автономній Республіці Крим, та території не підконтрольній Уряду України, є недійсним, у звязку із чим, вона звернулась до ВДРАЦС по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області із заявою про реєстрацію народження її дитини жіночої статі, народженої 08 квітня 2015 року, на підставі свідоцтва про народження виданого Ялтинським ВРАГС Автономної Республіки Крим України. Однак, у ВДРАЦС по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області заявнику було роз'яснено, що оскільки її дитина народилася в пологовому будинку м. Ялти Автономної Республіки Крим, довідка про її народження була видана медичним закладом, на території Автономної Республіки Крим, яка тимчасово непідконтрольна Уряду України, то провести реєстрацію народження її доньки відділи ДРАЦС на території України, яка контролюється державними органами, на підставі цієї довідки не можуть. Встановлення факту народження дитини заявнику необхідне для проведення державної реєстрації народження на території України, яка контролюється державними органами, а саме відділом ДРАЦС по місту Слов'янську, Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, та отримання свідоцтва про народження її доньки встановленого державного зразка, для подальшого його використання згідно із законодавством України. У звязку із викладеним, через, відсутність можливості зареєструвати народження своєї доньки у встановленому законом порядку, аніж як через звернення до суду, заявник змушена була звернутися із даною заявою та просити суд встановити факт народження нею дитини жіночої статі вагою 4 170 гр., зростом 55 см., - 08 квітня 2015 року в Україні, у м. Ялті Автономної Республіки Крим.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання юридичних/адвокатських послуг від 28 березня 2016 року, в судовому засіданні просили задовольнити заявлені ОСОБА_1 вимоги посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Заявниця ОСОБА_1 допитана у судовому засіданні як свідок у порядку ст. 184 ЦПК України, про обставини, які їй відомі особисто, під присягою пояснила, що вона 08 квітня 2015 року дійсно народила дівчинку вагою 4 кг. 170 гр., ростом 55 см, за рахунком дитина третя, пологи пройшли нормально, без особливостей, у роддом вона лягала на сорок першому тижні, трохи переношувала, однак майже відразу народила. В липні 2015 року вона переїхала до м. Словянська, де відразу із дитиною стала на облік у медичний заклад.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, суду надано клопотання про розгляд справи у відсутності представника відділу, з проханням винести рішення згідно із вимогами діючого законодавства.

Суд, заслухавши пояснення заявника, її показання як свідка, представника заявника, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно вимог ч.3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

23 квітня 2015 року, Ялтинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, було видане свідоцтво про народження ОСОБА_4 08 квітня 2015 року. У графі «Мать» значиться ОСОБА_4 Крістіна Сергіївна (свідоцтво про народження І-АЯ №554336)..

Як видно з наданих заявником документів, як то, довідки про народження №450 виданої Ялтинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, 23 квітня 2015 року було здійснено запис про народження №454, про те, що ОСОБА_4 народилась саме 08 квітня 2015 року у м. Ялта, Республіки Крим. Батьком у довідці записаний ОСОБА_5, матірю ОСОБА_5 Крістіна Сергіївна. Аналогічні дані містить також довідка Ялтинського міського відділу запису актів цивільного стану Департаменту запису цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим № 6 від 23 квітня 2015 року.

Відповідно медичної довідки №129/4 про перебування дитини під наглядом лікувального закладу виданої 25 березня 2016 ОСОБА_5 Крістіні Сергіївні центром первинної медико-санітарної допомоги м. Словянська, 17 вересня 2015 року центром було взято на облік дитину жіночої статі яка народилась 08 квітня 2015 року. Вага дитини 4 170 г., довжина тіла 55 см. Місцем проживання матері є: АДРЕСА_1.

Згідно із повідомленням Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області №1033/03.2-45 від 30 березня 2016 року, актовий запис про народження за період з 2009 року по теперішній час на імя ОСОБА_4, 08 квітня 2015 року, по Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську відсутній.

Згідно із відповіддю ВДРАЦС по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_1 у реєстрації народження її доньки було відмовлено, натомість розяснено, що за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження жінкою дитини, у звязку із чим, єдиною підставою для державної реєстрації народження в даному випадку є рішення суду про встановлення факту народження жінкою дитини, для вирішення питання по суті, заявниці було запропоновано звернутися до Словянського міськрайонного суду Донецької області.

Згідно із свідоцтвом про народження серія 1-АП № 066718, виданого ВРАГС Ялтинського МУЮ АР Крим від 24 січня 2007 року, ОСОБА_1 записана матірю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно із свідоцтвом про народження серія 1-АП № 066717, виданого ВРАГС Ялтинського МУЮ АР Крим від 24 січня 2007 року, ОСОБА_1 записана матірю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно ч. 2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в державних органах, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а лише є підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно із ч.1ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження доньки.

Згідно п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 04 лютого 2016 року № 990-VIII встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, які відображені в ст.257-1, 367 п.8 ЦПК України.

Тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 р. (далі-Закон), є, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно ст. 1, Закону, тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно із ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Та обставина, що ОСОБА_1 народила дитину жіночої статі вагою 4170 г., зростом 55 см., - 08 квітня 2015 року в Україні, у м. Ялта Республіки Крим, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та стверджується даними довідки про народження, довідкою центру первинної медико-санітарної допомоги м. Словянська, фотознімками заявниці у період її вагітності, та разом із новонародженою дитиною, а також показаннями самої заявниці, допитаної у порядку ст. 184 ЦПК України, як свідка.

З врахуванням положень ст. 57 ЦПК України, за якими, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги, та зокрема, можуть бути встановлені на підставі письмових доказів.

Суд зазначає, що згідно із статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо допустимості та належності доказів у сенсі глави 5 ЦПК України, суд приймає до уваги досліджені у судовому засіданні довідку про народження № 6, № 450, а також свідоцтво про народження дитини І-АЯ , серії 554 336, котрі хоч і не є офіційними документами, які створюють самі по собі правові наслідки, однак, на думку суду, можуть слугувати джерелом тих фактичних даних, які у сукупності із фотозображеннями заявниці із дитиною, її поясненнями у судовому засіданні як свідка, медичної довідки № 129/4 про перебування дитини під наглядом лікувального закладу від 25 березня 2016 року дають можливість суду дійти висновку про народження заявницею дитини за вказаних у заяві обставин.

Приймаючи до уваги вказані письмові докази, суд виходить з того, що у тому становищі, в якому опинилася заявниця, вона була позбавлена можливості отримати офіційні документи щодо народження дитини, а тому звертаючись до суду, заявниця надала всі можливі докази, які могла надати у цій ситуації. Суд також зазначає, що вищенаведені документи у сукупності із фотозображеннями заявниці із дитиною, її поясненнями у судовому засіданні як свідка, медичної довідки № 129/4 про перебування дитини під наглядом лікувального закладу від 25 березня 2016 року, на думку суду є належними, допустимими та достатніми, для того щоб дійти висновку, про те, що заявниця народила дитину жіночої статі 08 квітня 2015 року.

За змістом ч. 2 ст. 8 Конвенції з прав та основоположних свобод людини, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У тлумаченні поняття «невтручання органів державної влади у здійснення права до приватного і сімейного життя людини», Європейським судом з прав людини застосовується принцип пропорційності та балансу інтересів, який забезпечується зокрема накладенням на державу позитивних обовязків, властивих дієвій повазі до приватного та сімейного життя.

У вказаній конкретній справі, на думку суду, встановлення факту народження заявницею дитини, саме буде відповідати позитивному обовязку держави сприяти заявниці, яка знаходиться під юрисдикцією України щодо визначення статусу новонародженої дитини та самої заявниці. При цьому суд зазначає, що досліджені судом докази у їх сукупності дають підстави вважати, що в даному конкретному випадку встановлення факту народження дитини заявницею має значення для охорони її прав та прав новонародженої дитини, оскільки в такому випадку визначається можливість визначення соціального статусу як заявниці так і новонародженої дитини, а також не порушує балансу інтересів суспільства та/ або держави, за яким на державу покладаються нереальні і непропорційні зобовязання.

Суд, виходячи з аналізу чинного законодавства, розглянувши подані заявницею документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши представлені в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їхній сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявниці свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України.

Відповідно до ст. ст. 257-1, 367 п.8 ч. 1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Керуючись ст. ст.10,60,212-215,223,234,251-256 ЦПК України,ст.144 Сімейного кодексу України,ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст.8 Конвенції з прав та основоположних свобод людини, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 Крістіни Сергіївни, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини в певний час - задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_1 Крістіною Сергіївною, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН:НОМЕР_1, громадянкою України, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, дитини жіночої статі вагою 4 170 гр., зростом 55 см., - 08 квітня 2015 року в Україні, у м. Ялті Автономної Республіки Крим, за рахунком дитина третя.

Рішення відповідно ст.257-1 ч.4 п.8 ч.1 ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич