У Х В А Л А

Справа № 183/1686/16 № 2-з/183/32/16

28 березня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

судді - Юр'євої Т.І.,

секретаря Гончарової С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування затрат при будівництві підсобних будівель домоволодіння.

В позові зазначене, що Відповідач є власником домоволодіння №17 по вул. Павлоградська в с. Знаменівка, Новомосковського району Дніпропетровської області. 05.06.2010 року вона одружилась з відповідачем, шлюб зареєстрований виконкомом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Рішенням Новомосковського міськрайсуду від 16.03.2016 року шлюб між ними розірвано. За рахунок відповідача та її грошових затрат вони перебудували будинок а також підсобні приміщення:

-в житловому будинку кухню перегородили і одно приміщення стало коридором, а інше - санвузлом , в якому розмістили ванну та туалет , куди від центрального водопроводу підвели воду; вхідні двері на кухню замінили на нові; встановили АГВ, газову плиту, мойку та від центрального водопроводу відвели воду; на кухні встановили два нових металопластикових вікна;

-огородили палісадник огорожею, збудували злівну яму, побудували новий туалет;

-навколо житлового будинку забетоніровали відмостку;

-в літній кухні перекрили стелю та від центрального водопроводу підвели воду;

-в гаражі перекрили стелю;

-сарай переобладнали в майстерню;

-побудували нові сараї

-двір домоволодіння побетоніровали;

-забетоніровали дорожку від літньої кухні до погріба, голубятні та сараю.

По її оцінки дійсна вартість обєктів перебудови та забудови домоволодіння становить 100 000 грн. і з відповідача на її користь підлягає стягненню половина вказаної суми.

Позивачка зазначає, що невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим виконання рішення суду, тому що відповідач може реалізувати належне йому майно, а іншого майна , на яке може бути стягнення у нього не має.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову та згідно до ч. 3 цієї ж статті забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, одним із способів забезпечення позову є накладення арешту на рухоме та нерухоме майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заявник просить накласти арешт на домоволодіння №17 по вул. Павлоградська у с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, який належить відповідачу на праві приватної власності.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд зазначає, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, майно, на яке заявник просить накласти захід забезпечення позову, щодо якого позивач просить накласти арешт належить відповідачу на праві приватної власності, та види забезпечення позову відповідає позовним вимогам. Також судом з'ясовано обсяг позовних вимог та те, що сума, в межах якої позивач просить накласти арешт відповідає сумі позову. З поданих доказів не вбачається створення перешкод господарській діяльності іншим юридичним особам або фізичним особам, порушення інтересів інших осіб у випадку забезпечення позову.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду).

Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів для задоволення заяви про накладення арешту.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладанням арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу і знаходиться у них у власності.

При цьому суд враховує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд вважає накласти арешт на домоволодіння №17 по вул. по вул. Павлоградська у с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, який належить відповідачу на праві приватної власності в межах суми позову - 50 000 грн., з метою забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити частково.

Накласти арешт в межах суми 50 000 грн. на домоволодіння №17 по вул. Павлоградська у с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, який належить відповідачу на праві приватної власності, з метою забезпечення позову.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її негайне виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її отримання.

Суддя Т.І. Юр'єва