У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Словянський міськрайоний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Словянська справу за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження права виїзду з території України ОСОБА_1 до виконання зобовязання, встановленого виконавчим документом, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 20-1360 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/243/3542/2013 від 06.02.2014 року, виданого Словянським міськрайонним судом у Донецькій області про стягнення боргу у сумі 49984,90 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське». 04.03.2016 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання даного виконавчого листа, в якій боржнику було надано строк для самостійного виконання вимоги до 11.03.2016 року та направлена сторонам виконавчого провадження. У зазначений строк для самостійного виконання боржником не було надано документального підтвердження виконання виконавчого листа № 2/243/3542/2013 від 06.02.2014 року, виданого Словянським міськрайонним судом у Донецькій області та 11.03.2016 року державним виконавцем була винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору та постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. В ході примусового виконання виконавчого листа державним виконавцем були вжиті заходи по встановлення майнового стану боржника шляхом направлення запитів до установ, що реєструють право власності, до Державної фіскальної служби України щодо джерел отримання доходів боржника, а також до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та працюють за трудовим договором. Державна фіскальна служба України щодо джерел отримання доходів боржника-фізичних осіб повідомила, що реєстраційний номер облікової картки платника податків та прізвище і імя не відповідає інформації, яка міститься у ДРФО. Інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними та фізичними особами-підприємцями до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходила. ПФУ повідомив, що інформацію стосовно ОСОБА_1 не знайдено. ОСОБА_1 неодноразово направлялись виклики прибути до відділу держаної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції, але боржник без поважних причин не зявлявся. Було здійснено виїзд за місцем мешкання боржника, в ході якого боржник був відсутній за місцем свого мешкання, тому була залишена повістка про явку до відділу державної виконавчої служби, про що складений відповідний акт державного виконавця. Станом на 17.03.2016 року боржником виконавчий лист № 2/243/3542/2013 від 06.02.2014 року, виданий Словянським міськрайонним судом у Донецькій області, щодо стягнення боргу у сумі 49984,90 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» не виконано. Тому просить суд, тимчасово обмежити право ОСОБА_1 на виїзд з території України до виконання зобовязань, встановленого вищезазначеним виконавчим листом, оскільки боржник свідомо ухиляється від виконання зобовязань, встановленого вищезазначеним виконавчим листом.

Представник ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але надав до суду заяву з проханням справу розглядати без його участі, просив подання задовольнити у повному обсязі.

Суд, дослідивши подання та надані до нього документи, вважає що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на примусовому виконанні у ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2/243/3542/2013 від 06.02.2014 року, виданого Словянським міськрайонним судом у Донецькій області про стягнення боргу у сумі 49984,90 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське».

Постановою старшого державного виконавця 04.03.2016 року було відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Відповідно до Акту державного виконавця від 14.03.2016 року, було встановлено, що 14.03.2016 року державним виконавцем був здійснений виїзд за місцем мешкання боржника: с. Олександрівка, вул. Перемоги, 40, двері ніхто не відчинив, був залишений виклик до ВДВС Слов'янського МРУЮ на 15.03.2016 року.

На адресу боржника 15.03.2016 року, що вказана у виконавчому документі, був направлений виклик державного виконавця, в якому до відомо боржника було доведено про зобовязання сплатити борг. Боржника було попереджено про обов'язковість вимог державного виконавця та про кримінальну відповідальність про умисне невиконання рішення суду.

01.03.2016 року до відділу надійшло клопотання ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» про звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», на який посилається субєкт звернення, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобовязань.

А згідно до ст. 11 ч. 3 п. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Порядок примусового виконання судових рішень врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Виходячи з наведеного, слід дійти до висновку, що законом передбачено юридичні санкції у виді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, яке є свідомим, і на момент звернення виконавця до суду повинен вже відбутись і бути об'єктивно наявним та вбачатись з матеріалів виконавчого провадження. Само по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Cуду не представлені докази того, що у боржника була реальна можливість сплатити заборгованість (наявність майна, грошових коштів тощо), однак боржник свідомо не виконує покладені на нього зобов'язання. Суду не представлено доказів того, що боржник не надав у строк, встановлений державним виконавцем відомості про доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, не з'являвся без поважних причини за викликом державного виконавця тощо.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що обов'язок доказування в даній категорії справ лежить на державному виконавцеві, із матеріалів, представлених державним виконавцем суду не вбачається, що боржник свідомо вчинив дії, спрямовані на невиконання обов'язку сплатити заборгованість, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості.

Крім того, державний виконавець, вимагаючи тимчасово обмежити право боржника на виїзд за межі України, також не надав доказів на підтвердження наміру боржника виїхати за межі України з метою невиконання рішення суду.

Беручи до уваги наведене та ту обставину, що державним виконавцем не надані будь які об'єктивні, беззаперечні докази на підтвердження того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом, що матеріали подання не містять достатньо даних про ухилення боржника від сплати заборгованості, в тому числі шляхом виїзду за кордон, державним виконавцем у процесі здійснення виконавчого провадження не виконані всі інші заходи примусового виконання рішення, що передбачені чинним законодавством, не наведено жодного доказу, що застосовувати до боржника в ході примусового виконання рішення всіх інших заходів примусового виконання вбачається неможливими, суд вважає, що викладені в поданні доводи ґрунтуються на припущенні, а тому подання слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_2