АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/76/16 Справа № 175/5082/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся (Колодяжна) Н.Є.
Категорія 59
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Красвітної Т.П.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобовязання засипати вигрібну яму,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2015 року, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення незаконним, таким, що повинне бути скасованим з ухваленням нового про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22 вересня 2007 року є власником будинку № 31 по вул. Пушкіна у с. Любимівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

В квітні 2014 року відповідачка здійснила реконструкцію вигрібу, збудувавши новий біля свого будинку № 29А зазначеної вулиці.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року, будинок № 29а по вул. Пушкіна в с. Любимівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області було введено в експлуатацію 19 лютого 1988 року. На момент вводу в експлуатацію діяли СанПіН42-128-4690-88, затверджені Головним державним санітарним лікарем СРСР 05 серпня 1988 року №4690-88. Пунктом 2.2.3 Санітарних правил утримання територій населених місць передбачалось, що на території приватних домоволодінь місця розташування сміттєзбірників, дворових вбиралень і вигрібних ям, повинні визначатися самими власниками будинків, розрив може бути скорочений до 8-10 метрів.

Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17.03.2011 року №145, який набрав чинності з 01 січня 2012 року передбачено, що Санітарні правила від 05 серпня 1988 року №4690-88 на території України не застосовуються.

Пункт 2.22 ОСОБА_4 санітарних норм і правил передбачає, що вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок стін житлових та громадських будівель і споруд на відстань не менше 20м. Місце розташування вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов*язання засипати вигрібну яму, райсуд виходив із недоведеності позивачкою факту незаконної побудови нового вигрібу під видом реконструкції старого.

Такий висновок зроблений в результаті неповного з*ясування дійсних обставин справи, не відповідає предмету, суті спірних правовідносин, які залишились судом невстановленими та нерозглянутими, що не знаходиться у відповідності до вимог ст.4 ЦПКУ щодо обов*язку суду при здійснені правосуддя захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб.

Так, із позовної заяви та тверджень позивачки вбачається, що причиною звернення її до суду є не сам по собі факт реконструкції чи побудови нового вигребу, а те, що він «збудований з фільтраційними отворами по всій висоті і фільтруючим днищем, в результаті чого фекальні стоки стікають у грунт і по ухилу в бік її будинку, який по схилу ділянки знаходиться нижче, а тому і насадження і її будинок знаходяться у зоні підтоплення». На підтвердження таких доводів позивачка надала фото будівництва вигрібу, план земельної ділянки, технічний висновок ПП «Проекттехбуд» . Не прийнявши в якості належного доказу останній -як такий, що виконаний не у відповідності до вимог закону щодо проведення судової експертизи, райсуд, разом з тим, не роз*яснив позивачці в повній мірі необхідність проведення відповідної експертизи з врахуванням характеру даного спору, а тому спір залишився невирішеним, що не знаходиться у відповідності до вимог ст.4 ЦПК України щодо обов*язку суду захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб.

Усуваючи допущену райсудом неповноту, апеляційний суд двічі призначав судову будівельно-технічну експертизу, провадження якої доручав різним установам, та за висновками яких місце розміщення вигребу будинку № 29А по вул..Пушкіна с.Любимівка не відповідає діючим державним будівельним (санітарним) нормам та правилам. Розміри підземних споруд для збору фекальних стоків не регламентуються діючими Нормами та Правилами, а розраховуються в залежності від кількості мешканців будинків, мережі яких експлуатуються. Конструкція збудованої вигрібної ями перетворює вигрібну яму у фільтруючий септик. Рідкі відходи септика буд. № 29А згідно даних Топографічних зйомок КП «Архітектурне бюро» Дніпропетровського району фільтрують у напрямку будинку № 31 та підтоплюють його. Рідкі відходи септика буд № 29А згідно даних «Інженерно-геологічних умов дослідження території по вул.. Пушкіна с.Любимівка Дніпропетровського району та області», виконаних ДП «ДніпроГІНТІЗ» з урахуванням наявного схилу земельних ділянок будинків № 29А та № 31, розповсюджуються у межах 16,7м у бік будинку № 31. Септик, збудований ОСОБА_3, знаходиться на відстані 7,46м, що порушує діючі ОСОБА_4 та Правила, згідно яких ця відстань повинна становити 20 м. Експертами дана рекомендація діючий септик (вигріб) закрити, затомпонувати (затрамбувати) глиною.

Заперечення представника відповідачки щодо неналежності, необ*єктивності останнього експертного висновку, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки він здійснений установою, яка має право на здійснення експертиз, особою-експертом, та у відповідності до вимог закону, що вбачається із тексту експертного висновку, підстави для сумніву у його об*єктивності відсутні. Крім того, експертні висновки ґрунтуються, зокрема, на наданих позивачкою фото, схемах земельних ділянок.

Слід зазначити, що під час розгляду справи апеляційним судом з*ясовувалось питання можливості побудови відповідачкою вигрібної ями в іншому місці її земельної ділянки та за відсутності заперечень зроблено висновок, що така можливість мається.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та незаконність оскаржуваного рішення, яке відповідно до вимог ст. 309 ЦПКУ підлягає скасуванню із ухваленням нового про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309п.1,3,4 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу та позов ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2015 року скасувати.

Зобовязати ОСОБА_3 припинити експлуатацію вигрібу за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Любимівка, вул.. Пушкіна, буд. 29а, засипавши її глиною.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в розмірі 3543,00 грн..

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_5