Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2016 Справа №607/16153/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Перший відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції про стягнення сум індексації та трьох процентів річних ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа Перший відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції, у якому, зменшивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача в його користь суму індексації розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю за період із 01.08.2010 року по 23.12.2015 року, в розмірі 5 957,15 грн., а також три проценти річних, за період із 01.08.2010 року по 23.12.2015 року, в розмірі 652,75 грн., а також 369 грн. за проведення експертизи.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 21 вересня 2001 р. відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ВАЗ-21063», рухаючись по вул. Львівській в м. Тернополі, скоїв на нього наїзд, внаслідок чого йому було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення. У звязку з цим, позивач проходив тривале лікування, переніс одинадцять операцій, став інвалідом третьої групи довічно, втратив 80% професійної та 60% загальної працездатності, роботу та заробіток. 09 серпня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом ухвалено рішення про стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідача ОСОБА_3 на його користь, на суму 45 696,18 грн.: лікування - 22582,68грн., одноразово - 20 113,5 грн., моральної шкоди 3 000 грн., а також стягнення з відповідача щомісячно з 01 серпня 2010 р. довічно у розмірі 50 відсотків мінімальної заробітної плати. Першим відділом ДВС Тернопільського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №21182746. Однак, ОСОБА_3 зазначене рішення суду належним чином не виконує внаслідок чого сума заборгованості, станом на 28.12.2015 року, становить 9 006,50 грн.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, у задоволенні їх просять відмовити.

Представник Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції у судовому засіданні надав суду довідку відповідно до якої розмір заборгованості відповідача, яка виникла на підставі виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 09 серпня 2010 року станом на 28 грудня 2015 року склав 8706,50 гривень.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

21 вересня 2001 року водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1, внаслідок чого позивачу були заподіяні тілесні ушкодження.

Згідно посвідчення серії ААБ №520813, виданого 16.04.2008 р., ОСОБА_1, являється інвалідом ІІІ-ї групи довічно.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2010 року вирішено стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 22 582,68 грн. матеріальних витрат, заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати професійної працездатності у звязку з ушкодженням здоровя за період з жовтня 2001 року по липень 2007 року включно, у сумі 20 113,50 грн. та щомісячно із 01 серпня 2010 року довічно у розмірі 50 відсотків мінімальної заробітної плати, а також 3 000 грн. спричиненої моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином не підлягає доказуванню обставини щодо встановлення винної особи, яка скоїла дану дорожньо-транспортну пригоду, а також розмір заподіяної шкоди, який було стягнуто на користь ОСОБА_1

На виконання даного судового рішення, Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 27 серпня 2010 року р. видано виконавчий лист №8-44/09, на підставі якого Першим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №21182746.

Згідно інформації Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції №57500/06-34/14 від 28.12.2015 р., нарахування ОСОБА_3 щомісячних платежів, здійснювалося відповідно до мінімальної заробітної плати, яка встановлювалась законом України «Про державний бюджет», а саме: ст. 53 Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік» від 27.04.2010, та ст. 22 Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік», ст. 13 Закону України «Про державний бюджет на 2011», ст. 13 Закону України «Про державний бюджет на 2012 рік», ст. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік», ст. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік», ст. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік». Боржником ОСОБА_3 сплачено на користь ОСОБА_1 27 473 грн. Станом на 28.12.2015 року заборгованість становить 9 006,50 грн.

В силу вимог ч.1 ст.1208 ЦК України, за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду.

Згідно із ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов»язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із наявного при матеріалах справи Висновку експертного дослідження за результатами проведення економічного дослідження №738/15-22 від 04.01.2016 р., в результаті розрахунків сума індексації сум боргу в користь ОСОБА_1 матеріальних витрат, заробітку втраченого ним внаслідок втрати професійної працездатності у звязку з ушкодженням здоровя за 2010-2015 роки з урахуванням виплат, станом на 23.12.2015 року, складає 5 957,15 грн., 3% річних 652,75 грн.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а тому слід стягнути із відповідача в користь позивача 5 957 грн. 15 коп. індексації та 652 грн. 75 коп. 3% річних.

Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь ОСОБА_1 понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, які складаються із витрат на проведення експертного дослідження від 04 січня 2016 року №738/15-22 у розмірі 221,40 гривень сплаченої ОСОБА_1 згідно квитанції №12 від 29.12.2015 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 1208, 625 ЦК України, Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Перший відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції про стягнення сум індексації та трьох процентів річних задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 957 (пять тисяч девятсот пятдесят сім) грн. 15 коп. індексації, 652 (шістсот пятдесят дві) грн. 75 коп. три проценти річних, а також 221 (двісті двадцять одну) грн. 40 коп. витрат повязаних з проведенням експертного дослідження.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_5