Cправа № 127/1536/16-ц
Провадження № 2/127/1838/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

24 березня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Прокопчук А.В.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2016 року ОСОБА_2І звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2І є власником квартири АДРЕСА_1, в якій також зареєстровані донька позивача ОСОБА_3 та її син відповідач по справі ОСОБА_2 Відповідач був прописаний в даній квартирі з метою отримання паспорта громадянина України, у зв'язку з втратою останнього у 1996 році. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 комунальних платежів не сплачує, кореспонденції не отримує, особисті речі в квартирі відсутні, а також квартирою він не цікавиться. Таким чином, позивач разом із донькою змушені сплачувати комунальні послуги самостійно, які нараховуються і на відповідача, тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить позбавити права користування жилим приміщенням та зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродження м. Запоріжжя Орджонікідзевського району Запорізької області.

В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Також не заперечила проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у його відсутність, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Так, з свідоцтва про право власності на житло від 09.02.2005 року вбачається, що кооперативна квартира, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул Келецька, 188, кв. 14 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до особового рахунку № 192890 на квартиру АДРЕСА_2 її власником з 31.08.1983 року є ОСОБА_1 (а.с. 6).

З довідки № 722а від 28.01.2016 року, виданою МКП "ЖЕК №12", вбачається, що в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані: позивач ОСОБА_1, її син ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 (а.с. 8).

Як вбачається з акту від 28.01.2016 року, складеного мешканцями будинковолодіння №118 в м. Вінниці, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не проживає з вересня 2014 і по даний час (а.с. 11). Даний факт також був підтверджений в судовому засіданні свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є друзями позивача.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт відсутності відповідача у квартирі АДРЕСА_4 понад один рік, а саме з вересня 2014 року, а також те, що останній не оплачує комунальні послуги, які нараховуються на нього, як на особу, яка зареєстрована в даній квартирі, не несе інших витрат по утриманню квартири, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування зазначеним вище жилим приміщенням, підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою, то вона не підлягає задоволенню. Оскільки, відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до ст. 7 вищевказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, для зняття осіб з реєстраційного обліку відповідному органу достатньо наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила права користування житлом чи виселення, що набрало законної сили, та є достатньою підставою для його виконання шляхом зняття з реєстрації такої особи і не потребує додаткового судового врегулювання.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 10, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, особою, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 14 в будинку №118 по вул. Келецькій в м. Вінниці.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: