Категорія: цивільна Доповідач-суддя Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

22 березня 2016 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Висоцької Н.В.,Онищенко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Шкарупи Ю.В.,

позивача ОСОБА_2, представника Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» - Романенко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про стягнення з останнього збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі 20 645 грн. 15 коп., майнової шкоди в сумі 1 097 грн. 55 коп., у вигляді витрат, понесених на на лікування та 6 606 грн. 40 коп.морального відшкодування.

Вимоги обґрунтував тим, що з 27 січня 2015 року є власником нежитлового приміщення - приміщення магазину по АДРЕСА_1 яке з 01 липня 2015 року було передано ним в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4, з визначенням розміру орендної плати в сумі 20 000 грн. в місяць. У зв'язку з необґрунтованим зволіканням відповідача у вирішенні питання укладення з ним договору на електропостачання у передбачений законодавством України порядок та строк, та через безпідставне припинення електропостачання, позивач не отримав доходу у вигляді орендної плати, який міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його права не були порушені. Крім того, внаслідок постійного нервового збудження та душевних страждань, стан здоров'я позивача погіршився і в період з 25 серпня 2015 року по 03.09.2015 року він потрапив на лікування до неврологічного відділення лікарні УМВС, витратив на лікування 1097 грн. 55 коп. Розмір заподіяної моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях позивача , було визначено ним у сумі 6 606 грн. 40 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування вказаного судового рішення через невірну правову оцінку обставин даної справи. Зокрема, ОСОБА_2 стверджував про те, що судом першої інстанції не було дано належної правової оцінки порушенням відповідачем положень Правил користування електричною енергією , що призвели до порушення його прав та виникненню збитків та шкоди.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги та необхідність скасування судового рішення, виходячи з наступного.

Ухваливши судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не встановлено порушень з боку відповідача положень Закону України «Про енергетику», Правил користування електричною енергією для населення чи інших нормативно- правових актів в галузі електроенергетики.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки всупереч приписам ст. 212, 213 ЦПК України, він не відповідає фактичним обставинам справи та положенням зазначених нормативних актів.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 27.01.2015 року (а.с. 6-7), укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, останній став власником нежитлового приміщення - приміщення магазину, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно договору оренди нежитлового приміщення від 01 липня 2015 року та акту прийому-передачі, ОСОБА_2 передав в строкове платне використання нежитлове приміщення - магазин непродовольчих товарів по АДРЕСА_1 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 для здійснення підприємницької діяльності, з визначенням орендної плати за один місяць в сумі 20 000 грн (а.с.8, 9).

13 лютого 2015 року позивачем ОСОБА_2 було направлено до структурного підрозділу відповідача - Чн.МЕМ заяву про укладання відповідного договору про постачання електричної енергії та копію договору купівлі-продажу об"єкту нерухомого майна (а.с.26), але відповідачем, як в усному порядку, так і листом №13/1633 від 23.02.15 р. було поінформовано позивача про те, що для укладення з ним договору, йому належить надати документи у відповідності до п.5.4. ПКЕЕ (а.с.23, 24).

Зокрема, незважаючи на неодноразові роз"яснення позивача про те, що він не є фізичною особо-підприємцем, від нього для укладення договору відповідачем вимагалось .надання копії свідоцтва про державну реєстрацію та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, копії документу, яким визначено право власності, технічних умов, проектної документації, протоколів вимірів, наказу про відповідального за електрогосподарство, однолінійної схеми електропостачання, які за змістом п. 5.4 ПКЕЕ, мають надаватись лише у разі укладення відповідного договору щодо об"єктів, які вводяться в експлуатацію вперше.

У зв"язку з такими неправомірними вимогами відповідача, та наявністю перешкод у вирішенні питання про укладення договору про електропостачання, позивач ОСОБА_2 був вимушений звертатись за роз'ясненнями до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, якою в листі від 01 квітня 2015 року (а.с.15), надісланому на адреси сторін у даній справі, було надано відповідь про те, що оскільки Правилами... не врегульовано питання щодо визначення переліку документів, які при укладенні договору мають надавати фізичні особи - власники нежилих приміщень, не зареєстровані як суб'єкти підприємницької діяльності, рекомендовано «Чернігівобленерго» при укладенні з такою особою договору здійснити ідентифікацію особи позивача на підставі паспорту громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

В подальшому, 27.07.2015 р. інспектором Чн.МЕМ було припинено постачання електроенергії та складено акт 002450 про припинення електропостачання магазину по АДРЕСА_1

Зазначені дії відповідачем обґрунтовано тим, що , що попередня власниця приміщення ОСОБА_5.в листі № 5759 від 23.06.2015 р просила Чн.МЕМ виключити зазначений об'єкт з договору, у зв'язку з чим , 24.06.2015 р. листом № 13/5285 Чн.МЕМ повідомили ОСОБА_5 про припинення електропостачання з 27.07.15 року.

Такі дії відповідача судом першої інстанції були розцінені як такі, що узгоджуються з положеннями Закону України «Про електроенергетику» та ПКЕЕ.

Проте, вказаний висновок не ґрунтується на положеннях вказаних нормативних актів.

Зокрема, положеннями п. 6.18 ПКЕЕ передбачено, що у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Постачальник електричної енергії зобов'язаний припинити постачання електричної енергії за договором, а електропередавальна організація (основний споживач) - передачу електричної енергії (спільне використання технологічних електричних мереж) з заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією.

За умови одночасного розірвання договору про постачання електричної енергії з попереднім споживачем, виплати всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, та звернення нового споживача щодо укладення договору про постачання електричної енергії в межах одного розрахункового періоду, припинення електропостачання об'єкта не здійснюється

Згідно заяви ОСОБА_5 та наявного у справі договору про електропостачання встановлено, що остання просила виключити об"єкт, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. з договору постачання електричної енергії № 2819 від 16.05.2007 року у зв"язку з продажем вищеназваного приміщення, оскільки за вказаним договором вона являлась споживачем електричної енергії за декількома об'єктами.

В той же час, ще з 13 лютого 2015 року в розпорядженні відповідача знаходилась заява ОСОБА_2 про укладення з ним, як власником згаданого нежитлового приміщення, договору на постачання електричної енергії, спору з приводу здійснення платежів за спожиту електроенергію між сторонами не існувало, а відтак, за правилами п. 6.18 ПКЕЕ, припинення електропостачання вказаного об'єкта не повинно було здійснюватись.

У зв"язку з наведеним, через незаконні дії відповідача, за період відключення енергопостачання до об"єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з 27 липня 2015 року по 27 серпня 2015 року позивач поніс збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 20645 грн 15 коп., оскільки орендар ОСОБА_4 зупинив дію договору оренди на час відсутності електроенергії на об"єкті (а.с.13).

Зазначені збитки підлягають стягненню на користь позивача на підставі положень ст. 22 ЦК України.

Крім того, ОСОБА_2 має право на відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем внаслідок порушення його прав, яка полягає у душевних стражданнях позивача у через неправомірну поведінку представників відповідача щодо нього в питаннях укладення договору, відключення постачання електричної енергії всупереч вимогам закону та з порушенням його права на мирне володіння майном. Виходячи з загальних засад цивільного законодавства, та враховуючи принципи справедливості, добросовісності, розумності, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність стягнення морального відшкодування на користь ОСОБА_2 в сумі 300 грн .

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення морального відшкодування та майнової шкоди задоволенню не підлягають, виходячи з положень ст. 1166, 1167 ЦК України. З матеріалів справи не вбачається , що здійснення позивачем витрат на придбання ліків під час стаціонарного лікування перебуває у причинно-наслідковому зв"язку з неправомірними діями відповідача щодо нього.

Виходячи з наведених обставин, постановлене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.88, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 адовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2016 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на користь ОСОБА_2 упущену вигоду в сумі 20645 (двадцять тисяч шістсот сорок п"ять) грн 15 коп. та моральне відшкодування в сумі 300 (триста) грн.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: