Справа № 755/4906/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Ластовка Н.Д., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Перший український експертний центр» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, а також судовий збір.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Згідно ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання на те, що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення на докази, що підтверджують ці обставини. Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивчивши матеріали позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких позивач звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

Згідно вимог ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1)найменування суду, до якого подається заява;

2)ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3)зміст позовних вимог;

4)ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5)виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6)зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.;

7)перелік документів, що додаються до заяви.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року " Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суду першої інстанції" у позовні заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину".

Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Проте, в матеріалах справи відсутній договір між боржником та позивачем про надання житлово-комунальних послуг, а тому не можна зробити висновок про те, що у випадку наявності у боржника заборгованості, позивач має право стягувати заборгованість.

Позивач просить суд стягнути з боржника борг за житлово-комунальні послуги, проте не надає документи, які свідчать про те, що саме позивач має право вимоги у зв'язку із наданням боржнику відповідних послуг, що може свідчити у випадку відсутності даних договорів.

Тому, заява подана без дотримання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, а саме: не надано договір про надання житлово-комунальних послуг та інших письмових доказів про фактичне надання та отримання таких послуг боржнику.

У відповідності до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. ст. 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, зазначаючи підстави для залишення позову без руху, встановлює строк для усунення недоліків, про що повідомляє позивача.

За нормами ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено наслідки подання позовної заяви, що не відповідає вимогам ст.ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - залишити без руху.

Надати позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» строк для усунення недоліків, який не може перевищувати три дні з дня отримання позивачами копії ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у випадку не виконання вимог даної ухвали в строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: