Провадження № 2/616/73/16
Справа № 616/99/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29 березня 2016 року смт. Великий Бурлук
Великобурлуцький районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Малюкіна Ю. П., при секретарі Логвіновій М. В. за участю: представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Великий Бурлук цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання недійсним договору дарування житлового будинку із надвірними будівлями,
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є людиною похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому сама себе не в змозі обслуговувати. В звязку із чим вона бажаючи передати належний їй на праві приватної власності спірний житловий людині в обмін на догляд за нею 15.03.2006 р. пішла із своїм онуком ОСОБА_3 де їй надали підписати договір і який вона підписала не розуміючи, що це є договір дарування житлового будинку, а не договір довічного утримання, який вона фактично бажала укласти.
Проживши із нею разом нетривалий час онук та його дружина кинули її і вона залишилась в цьому будинку сама без сторонньої допомоги, вона зрозуміла, що її ввели в оману, зараз бажала би передати цей будинок у власність іншій особі, яка би дійсно здійснювала догляд за нею.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в матеріалах справи.
Відповідач ОСОБА_3 будучи відповідно ч.5 ст.74 ЦПК України повідомленим про час слухання справи в судове засідання не зявився, суд про причини неявки не повідомив та не подав заяву про розгляд справи без його участі, а тому суд зі згоди представника позивача продовжує розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України в порядку заочного провадження.
Дослідивши матеріали справи, зваживши доводи, наведені учасниками судового процесу суд доходить наступного висновку.
Згідно витягу з реєстрацію права власності на нерухоме майно станом на 16.03.2006 р. відповідач ОСОБА_3 є власником спірного житлового будинку(а.с.6).
Зазначене також підтверджується копією технічного паспорту(а.с.7-8).
Із довідки виконавчого комітету Великобурлуцької селищної ради №252 від 20.01.2016 р. вбачається, що позивач проживає разом із сімєю відповідача(а.с.9).
Згідно актам обстеження від 06.20.2016 р. та від 13.03.2016 р. відповідач та його сімя разом із позивачкою не проживають(а.с.10).
Територіальний центр соціального обслуговування Великобурлуцької РДА 03.02.2016 р. надав довідку про те, що з 15.08.2013 р. вони надають соціальну допомогу позивачу ОСОБА_2Ф.(а.с.11).
Свідок ОСОБА_5 пояснив, що сусідка ОСОБА_2 віддала свій дім онуку ОСОБА_3 сподіваючись, що той буде її доглядати, але вже пройшло декілька років, з того часу як відповідач та його сімя кинули позивачу, а вона себе почуває плохо.
Суд звертає особливу увагу на те, що дарувальник, ОСОБА_2 при укладанні спірного договору через свій похилий вік була введена в оману не розуміючи різниці між договором дарування та договором довічного утримання. На даний час дії відповідача , який ввів в оману позивача, загрожують стану здоровя позивача.
Згідно зі ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
У відповідності до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.
Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.
У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.09 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", зазначено що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.
Таким чином, суд констатує, що ОСОБА_3 ввів іншу сторону та нотаріуса, який посвідчував договір в оману, а тому наведених вище підстав суд визнає договір дарування, укладений 15 березня 2006 року недійсним.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 27-30, 57- 60, 88, 212-215,224-226,294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати недійсним укладений 15 березня 2006 року договір дарування ОСОБА_2 своєму онуку ОСОБА_3 належного їй на праві приватної власності житлового будинку із надвірними будівлями, розташованого за адресою: Харківська область, Великобурлуцький район, смт. Великий Бурлук по вул. Комінтерна, №24, який зареєстрований в реєстрі 16 березня 2006 р. державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори в Харківській області за №586.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської обл. через Великобурлуцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий - суддя Ю.П. Малюкін