Справа № 199/7394/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Лавріщевій Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір від 24.09.2008 року б/н у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до вимог п.п. 3.2., 3.3. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт надає свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку. Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання відповідачем заяви на отримання платіжної картки ЗАТ КБ «Приватбанка», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» підтверджує укладання кредитного договору згідно «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою», з яким відповідач був ознайомлений.

У звязку з порушенням своїх зобовязань за кредитним договором від 24.09.2008 року станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 13464,32 гривень, що складається з: 5274,72 грн. заборгованість за кредитом; 9232 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом; 4404,75 гривень пеня та заборгованість за комісією; 500 гривень штраф; 617,35 гривень штраф (процентна складова) за виключенням суми у розмірі 6561,50 гривень, яка була стягнута з відповідача на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20.01.2011 року.

Представник позивача в судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву та заперечення, якою проти позову заперечував та просив справу слухати за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір від 24.09.2008 року б/н у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до вимог п.п. 3.2., 3.3. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт надає свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку. Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання відповідачем заяви на отримання платіжної картки ЗАТ КБ «Приватбанка», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» підтверджує укладання кредитного договору згідно «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою», з яким відповідач був ознайомлений.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

У межах строку позовної давності позивач звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська та рішенням суду від 20.01.2011 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 була стягнута заборгованість за кредитним договором від 24.09.2008 року у розмірі 6561,50 гривень, та 10.03.2011 року було виданий виконавчий лист.

Постановою від 22.06.2011 року було відкрито виконавче провадження №27243457 про примусове виконання виконавчого листа №2-5976/201 від 10.03.2011 року, яким Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» сума 6561,50 гривень в рахунок боргу.

Однак, як вбачається з поданої представником позивача постанови про повернення виконавчого документ стягувачу від 27.12.2012 року, ВП №27243457 було закрито на підставі заяви стягувача, якою він заперечував проти реалізації майна боржника та просив повернути виконавчий лист, що відповідає вимогам п.1 .1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», та розяснено стягувачу про право повторного предявлення виконавчого документу у продовж строку до 27.12.2013 року, що відповідає вимогам ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», а у разі пропущення строку для предявлення виконавчого документу до виконання у позивача вникає право регламентоване ст. 371 ЦПК України на звернення до суду із заявою про поновлення такого строку.

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, про обов'язки доказування і подання доказів; підстави звільнення від доказування: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п.п. 3.1. Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг Банк відкриває Клієнту Картрахунки, видає Клієнту Картки, їх вид та строк дії визначений Заявою та Памяткою клієнта, підписанням яких Клієнт та Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, зазначеного відповідно в розділі Заяви - «Відмітки Банка».

Відсутність відомостей в Заяві, підписання якої носить характер укладання договору про надання банківських послуг між клієнтом та Банком, згідно п.п. 3.1. Умов та Правил надання банківських послуг, в розділі «Банківські послуги» (заповнюється банком) в графі «строк дії карти» - що є строком дії договору, в розділі «Відмітки банка» щодо № картки та дати відкриття рахунку що є датою укладання договору про надання банківських послуг вказує на суттєві порушення позивачем загальних норм цивільного законодавства під час укладання договорів і стосується істотних умов договору.

Суд вважає, що з моменту набрання законної сили рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровську від 20.01.2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.09.2008 року б/н з ОСОБА_1 у розмірі 6561,50 гривень були задоволені, відповідно кредитний договір від 24.09.2008 року б/н є розірваний, а тому подальше нарахування заборгованості за кредитом, пені та штрафів є безпідставним, оскільки відповідно до вимог ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються, а якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Окрім цього, суд вважає зазначити, що доказів ухилення відповідачів від виконання рішення суду від 20.01.2011 року позивачем суду не надано, як вбачається виконавчий лист відкликаний позивачем та повторно до виконання до ДВС не предявлявся, на виконанні не перебуває, що свідчить про відсутність наміру позивача стягувати кошти у примусовому порядку.

Оскільки правові підстави позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 24.09.2008 року б/н у сумі 13464,32 гривні не були доведені позивачем, тому суд вважає Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» в позовних вимогах до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.09.2008 року б/н, - відмовити.

У зв'язку з відмовою позивачу у позові, не підлягають задоволенню й вимоги про стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 60, 61, 77, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 13, 16, 256, 261, 266, 267, 598, 654, 651, 1049, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» в позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: