Справа № 303/951/16
Номер рядка статистичного звіту - 57
РІШЕННЯ (Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Мошура Н.Р.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської філії ПАТ «Державний ощадний банк України» про зобов'язання зняти заборону на відчуження майна, поверення оригіналу документа про право власності та зобов'язання видати довідку,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Мукачівської філії ПАТ «Державний ощадний банк України» про зобов'язання зняти заборону на відчуження майна, поверення оригіналу документа про право власності та зобов'язання видати довідку. Свої вимоги мотивує тим, що 05.04.2007 року між відповідачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір та передано оригінали документів на заставне майно, а саме на житловий будинок в АДРЕСА_1. При цьому зазначає, що станом на 15.12.2015 року кредит ним було повністю погашено, поряд з тим, відповідач відмовився повернути йому оригінали правовстановлюючих документів на будинок та видати довідку про відсутність заборгованості мотивуючи тим, що працівниками банку було привласнено кредитні кошти та по цьому факту порушено кримінальну справу. У зв'язку з цим вважає, що відповідач порушує його права як власника житлового будинку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що на звернення позивача Мукачівська філія ПАТ «Державний ощадний банк України» листом № 115 від 22.01.2016 року повідомила про те, що 19.04.2010 року було порушено кримінальну справу за фактом привласнення та розтрати грошових коштів працівниками Мукачівської філії ПАТ «Державний ощадний банк України», а тому оскільки не встановлено винних осіб, надати довідку про погашення заборгованості за кредитом та зняти заборону на відчуження заставного майна немає можливості.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Статтею 30 ЦПК України передбачено, що сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава.

За змістом наведених норм позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами, відповідачем у справах позовного провадження є особа - учасник цивільних правовідносин, яка порушує, не визнає або оспорює відповідні права позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Із зазначеного слід зробити однозначний висновок, що як заміна первісного відповідача належним відповідачем, так залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача здійснюється судом виключно за клопотанням позивача.

При цьому суд звертає увагу на те, що ч. 4 ст. 10 ЦПК України встановлено обов'язок суду сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, зокрема шляхом роз'яснення особам їхніх прав та обов'язків, попередження про наслідки вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій і сприянню здійснення їхніх прав у певних випадках. Разом з тим виходячи з принципів диспозитивності та змагальності цивільного процесу, суд не вправі з власної ініціативи встановлювати якісь обставини, що мають значення для справи. В той же час ході судового розгляду судом створені усі необхідні умови для реалізації позивачем своїх прав на подання заяв та клопотань.

В той же час позивач розпорядився своїми процесуальними правами на свій розсуд, пред'явивши позов саме до Мукачівської філії ПАТ «Державний ощадний банк України», яка не є юридичною особою, а відтак не має процесуального статусу відповідача, та клопотання про заміну відповідача чи залучення співвідповідача не подавав.

Таким чином враховуючи те, що суд в силу вимог ст. 33 ЦПК України позбавлений самостійно визначатися з колом відповідачів, а обов'язок щодо роз'яснення права позивача на звернення до суду з клопотання про заміну неналежного відповідача належним чи залучення до участі у справі іншого співвідповідача виконаний, суд приходить до висновку, що позов пред'явлений до неналежного відповідача у справі, оскільки відповідачем в цій справі має бути юридична особа, а не філія юридичної особи, у зв'язку з чим зазначена обставина виключає можливість вирішення питання про задоволення позову, проте не позбавляє позивача можливості звернутися до суду з аналогічним позовом до належного відповідача. Більше того судом роз'яснювалося, що до повноважень відповідача взагалі не входить вирішення питання щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна, проте жодних клопотань з приводу цього також не заявлялося.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності та враховуючи безпідставність звернення з такою вимогою до відповідача суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 224, 225, 294 ЦПК України, ст. 16, 317, 321, 391 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Мукачівської філії ПАТ «Державний ощадний банк України» про зобов'язання зняти заборону на відчуження майна, поверення оригіналу документа про право власності та зобов'язання видати довідку відмовити.

На рішення суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний