Провадження № 22-ц/783/2204/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретар: Симець В.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ+» - ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 25 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ+», третя особа ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕР ТОП», про звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки,

встановила:

ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 грудня 2015 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та призначено дату судового засідання.

Ухвалу суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_6 «ІНВЕСТ+» - ОСОБА_5, просить її скасувати та постановити нову ухвалу про повернення ОСОБА_2 позовної заяви, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала постановлена із порушенням правил підсудності, оскільки відповідач у справі ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ+» зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 офіс 408.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення щодо часу та місця розгляду справи. Подали заяви про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що зайняті в інших судових засіданнях.

Обговоривши клопотання, проаналізувавши обставини та матеріали справи колегія суддів відхилила клопотання про відкладення розгляду справи з урахуванням того, що справа до розгляду за апеляційною скаргою була призначена 23 березня 2016 року, строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу про відкриття провадження обмежений строками до 15 днів, оскаржувана ухвала винесена 25 грудня 2015 року, до апеляційного суду направлені оригінали матеріалів справи, що позбавляє районний суд продовження розгляду справи, а відтак, все зазначене призведе до порушення прав іншої сторони щодо розгляду справи в розумні строки.

За таких обставин, колегія суддів визнала неявку представників без поважних причин, а тому, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонним судами (ст. 107 ЦПК України).

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Статтею 113 ЦПК України передбачено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно роз'яснень п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як розяснено в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 в якості Позикодавця з однієї сторони та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕР-ТОП» в якості Позичальника з іншої сторони, було укладено договір грошової позики.

В забезпечення виконання зобовязання за договором позики від 23 жовтня 2014 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 «ІНВЕСТ+» було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №903.

Згідно пункту 1.3 Договору іпотеки, предметом іпотеки є нежитлові приміщення будівлі «Е(1-2)», загальною площею 650,60 м. кв., що знаходяться за адресою: м. Львів, вулиця Липинського, 36, реєстраційний номер обєкта нерухомості №1.

Відповідно до пункту 1.1 Договору іпотеки сторони визначили, що цей договір забезпечує виконання зобовязань ОСОБА_6 «АЛЬТЕР ТОП» та вимог Іпотекодержателя за договором грошової позики від 23 жовтня 2014 року, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, стосовно повернення отриманої суми позики, сплаченої пені, а також відшкодування збитків у повному обсязі.

Отже, предметом договору є нежитлові приміщення будівлі «Е(1-2)», що знаходяться за адресою: м. Львів, вулиця Липинського, 36.

Згідно територіального розподілу м. Львова вулиця Липинського, 36 належить до Шевченківського району міста.

Таким чином, нерухоме майно, яке є предметом спору, знаходиться в Шевченківському районі м. Львова.

Відтак, при відкритті провадження у справі судом не порушено правила підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав колегії суддів вважати, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом були порушенні вимоги процесуального закону, у звязку із чим таку слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1. ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ+» - ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 25 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

ОСОБА_8