Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/1441/15-ц

Провадження №2-о/377/4/16

03 лютого 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О., з участю:

заявника ОСОБА_1,

заінтересованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, - про встановлення факту родинних відносин, -

УСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року заявник звернувся до суду з названою заявою, у якій просив встановити той факт , що ОСОБА_4, який помер 12 серпня 2015 року, є його батьком, посилаючись на те, що у паспорті батька була допущена помилка у написанні його по-батькові, внаслідок чого він не може оформити право на спадщину без рішення суду.

У судовому засіданні заявник просив про задоволення заяви, посилаючись на те, що без встановлення зазначеного факту в судовому порядку неможливо оформити на його імя право власності на спадкове майно у виді частки приватизованої квартири, яка оформлена на імя ОСОБА_4, оскільки у його свідоцтві про народження батько записаний як ОСОБА_5. У свідоцтві про народження його сестри ОСОБА_3 батько записаний як ОСОБА_4. Тому нотаріус може видати свідоцтво лише його сестрі, а йому не може.

Заінтересована особа ОСОБА_2 також просила задовольнити заяву, пояснюючи, що вона є матірю заявника. У паспорті її чоловіка, який помер, було допущену помилку, через яку по-батькови він був записаний у паспорті як Олександрович. Внаслідок цього у свідоцтві про смерть та всіх інших правовстановлюючих документах, крім свідоцтва про його народження, свідоцтва про їх шлюб та свідоцтва про народження їх сина заявника по справі, де він записаний як ОСОБА_5, він був записаний як ОСОБА_4. Він за життя про це знав, однак відмовлявся виправляти помилку у документах. Тому нотаріус після його смерті не може оформити свідоцтва про право на спадщину на неї та сина. У звязку з цим вона змушена була подати заяву про відмову від спадщини на користь дочки, а для оформлення спадщини на сина потрібне рішення суду.

Заінтересована особа ОСОБА_3 проти задоволення заяви не заперечувала, пояснивши, що у дійсності вона є сестрою заявника, однак внаслідок помилки у паспорті їх батька у її свідоцтві про народження він записаний як Олександрович, а у свідоцтві про народження брата батько записаний як Олексійович. Тому нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину без рішення суду.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що знає заявника як сина померлого ОСОБА_4, а як його у дійсності було по-батькови - їй невідомо.

Перевіривши надані письмові докази та витребувану спадкову справу до майна померлого ОСОБА_4, суд встановив наступне.

Згідно копії свідоцтва про народження II-АВ № 294292, виданого Новошепелицькою сільрадою Чорнобильського району Київської області, ОСОБА_5 народився 9 червня 1954 року, актовий запис № 7 (а.с.16).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу I-БК № 446180, виданого Новошепелицькою сільською радою, 16 липня 1977 року ОСОБА_5, який народився 9 червня 1954 року в с. Новошепеличі, одружився з ОСОБА_7, яка народилася 23 жовтня 1960 року, після чого їй присвоєно прізвище ОСОБА_4, актовий запис № 24 (а.с.17, 18).

Згідно копії свідоцтва про народження II-БК № 422724, виданого Новошепелицькою сільською радою, ОСОБА_1 народився 13 лютого 1978 року, актовий запис № 22. Його батьком записаний ОСОБА_5, матірю ОСОБА_2 (а.с.15).

У довідці, виданій Новочеркасьским домоуправлінням № 2 ОСОБА_4, зазначено, що він проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 і спільно з ним проживають дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 і син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно ордеру № 815 від 18 грудня 1986 року (а.с.44).

12 грудня 1987 року директору Чорнобильської АЕС було подано заяву слюсаря-сантехніка ОСОБА_4 про надання службового жилого приміщення в м. Славутичі на сімю з трьох осіб: він, дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка на той час проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 47).

Виконавчим комітетом Славутицької міської ради 6 травня 1988 року ОСОБА_4 на сімю з трьох осіб: він, дружина ОСОБА_2, та син ОСОБА_1, було видано ордер на право заселення в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.45).

Згідно копії свідоцтва про народження VI-БК № 274110, виданого відділом ЗАГС Славутицького міськвиконкому Київської області, ОСОБА_8 народилася 3 листопада 1988 року в м. Славутичі, актовий запис № 97. Її батьком записаний ОСОБА_4, матірю ОСОБА_2 (а.с.41).

8 травня 2009 року ОСОБА_8 одружилася з ОСОБА_9, змінивши прізвище на ОСОБА_9, актовий запис № 44, що підтверджено копією повторного свідоцтва про шлюб (а.с.42).

ОСОБА_1 27.10.2001 р. зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 і має дочку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, з якими проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджено записами у його паспорті та довідкою з місця проживання (а.с.6-13, 21).

Згідно довідки ф. 3 за адресою: АДРЕСА_2, були зареєстровані і проживали: ОСОБА_2 власник; ОСОБА_4 власник; ОСОБА_1 син; ОСОБА_12 невістка; ОСОБА_3 дочка; ОСОБА_11 онука; ОСОБА_13 онука (а.с.22).

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.11.2008 р., виданого виконавчим комітетом Славутицької міської ради на підставі розпорядження про приватизацію житла, квартира за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_1 у розмірі по 1/5 частці кожному (а.с.23).

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно право власності вказаних осіб зареєстровано комунальним підприємством АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації 08.12.2008 р. за номером 11/200 в книзі 3-01-04/8-3-16 (а.с.24).

Технічний паспорт на вказану квартиру оформлений на імя ОСОБА_4 (а.с.26-28).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ОК № 343874, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції, ОСОБА_4 помер 12 серпня 2015 року, про що складено актовий запис № 95 (а.с. 19).

За заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом від 08.12.2015 р. Славутицькою міською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу до майна померлого ОСОБА_4 № 115/2015, зареєстровану у Спадковому реєстрі за № 58328624.

ОСОБА_2 до нотаріальної контори 08.12.2015 р. подано заяву про відмову від прийняття спадщини за законом на користь дочки ОСОБА_3.

З матеріалів спадкової справи видно, що свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 спадкоємцям нотаріусом не видано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1220 цього Кодексу спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1273 цього Кодексу спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Згідно п.п. 4.1. п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва.

Згідно п.п. 4.2. цього пункту доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів; копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності або відсутності неоспорюваних прав (ч. 1).

Згідно п. 5 ч. 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Вирішуючи заяву про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Згідно правил п. 16 Положення у разі встановлення розбіжностей у записах провадиться обмін паспорта.

Згідно п. 17 Положення для обміну паспорта громадянин подає документи згідно наведеного переліку.

Відповідно до п. 21 Положення паспорт померлого здається до органу державної реєстрації актів цивільного стану, який після реєстрації смерті громадянина надсилає паспорт до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Оскільки чинним законодавством обмін паспорта померлого, в т.ч. з метою усунення розбіжностей у записах, не передбачено, усунення допущеної при видачі паспорта неправильності у записі по-батькови відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 неможливе, що також унеможливлює внесення змін до правовстановлюючих документів, оформлених на підставі паспорта, виданого на імя ОСОБА_4, які безспірно підтверджують необхідні юридичні факти, в т.ч. факт родинних відносин між спадкодавцем та заявником.

Водночас, досліджені у судовому засіданні докази без сумніву свідчать про те, що ОСОБА_5, записаний батьком ОСОБА_1 у свідоцтві про його народження і ОСОБА_4, який згідно свідоцтва про смерть помер 12 серпня 2015 року, є однією і тією ж особою.

Такий висновок відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України є підставою для встановлення в судовому порядку того факту, що заявник ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_4, який помер 12 серпня 2015 року згідно свідоцтва про смерть серії I-ОК № 343894, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області 13 серпня 2015 року, з метою оформлення заявнику права на спадщину після смерті батька.

Керуючись ст. 3, 4, 15, 119, 120, 234, 235, 256-259 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, є сином спадкодавця ОСОБА_4, який помер 12 серпня 2015 року згідно свідоцтва про смерть серії I-ОК № 343894, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області 13 серпня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасником, який не був присутній при його проголошенні у той же строк з дня одержання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. С. Орел