Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Борисов Є.А.
Справа № 431/2568/15-ц
Провадження № 22ц/782/58/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого- Борисова Є.А.

суддів: Єрмакова Ю.В., Дронської І.О.

за участю секретаря Коротенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 21 грудня 2015 за позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди

встановила:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди.

В обґрунтування свого позову, який під час розгляду справи був нею уточнений, ОСОБА_2 послалася на те, що відповідно до договору № 769 від 10.09.2013 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, укладеного нею з кредитною спілкою, а також відповідно до двох додаткових договорів до вищезгаданого договору, нею було внесено грошові вклади на депозитний рахунок на загальну суму 150000 грн, а спілка прийняла внесок і зобовязалась повернути його в строк до 31.10.2014 року разом з відповідними процентами. Після попередження спілки про відсутність намірів та можливості залишати належні їй, ОСОБА_2, грошові кошти на депозитному рахунку, спілка не виплатила проценти по договору за жовтень місяць 2014 року. Після закінчення строку договору спілка частково здійснила повернення внеску, а саме в сумі 2000 гривень, а іншу частину внеску в сумі 148000 грн і також проценти за жовтень 2014 року у розмірі 4250 гривень, а разом 152250 грн., спілка так і не повертає по теперішній час. На претензію, відправлену 02.03.2015 року та отриману спілкою 02.04.2015 року, відповіді не надійшло. Відповідно до п. 1.1 договору та пункту 1 додаткових договорів спілка прийняла від неї грошові внески на строк з 10.09.2013 року по 31.10.2014 року. Згідно п. 2.8 договору спілка зобовязалась повернути їй всю суму внеску в день, визначений в п. 1.1 договору в якості закінчення строку внеску. Період прострочення спілкою виконання своїх зобовязань з повернення вкладу складає 412 днів (період з 01.11.2014 року по 17.12.2015 року, включно.) Згідно офіційних статистичних відомостей загальний індекс інфляції за вказаний період складає 145,02%. Відповідно сума боргу спілки з урахуванням індексу інфляції складає 152250,00 грн. х 145,02% = 220792,95 грн. Сума трьох процентів річних від простроченої суми боргу складає: 152250,00 грн./365 днів х 3% х 412 днів = 5155,64 грн. Таким чином, позивач ставила питання про стягнення вищевказаної суми внеску з процентами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми, що разом складає 225948,59 грн.

Крім цього позивач зазначила, що після закінчення строку договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, вона розраховувала на повернення внеску та мала наміри витратити кошти на вже сплановані потреби своєї сімї, зокрема на лікування. Внаслідок порушення спілкою її прав вона зазнала душевних страждань, значно погіршився її емоційний стан, погіршилися стосунки з оточуючими, зявилась необхідність докладання додаткових зусиль для організації свого життя? у звязку з чим позивач ставила питання про стягнення з кредитної спілки 60000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 21 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені часково. А саме суд стягнув на її користь заборгованість за договором вкладу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в загальній сумі 225948грн. 59коп..

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди суд відмовив.

Крім того, суд стягнув з КС «Імперіал ЛТД» на користь ОСОБА_2 600 грн., а на користь держави 1659грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

З даним рішенням не згоден відповідач - КС Імперіал ЛТД», в апеляційній скарзі просить його змінити в частині визначення суми заборгованості, що підлягає стягненню на користь позивача, посилаючись при цьому на те, що на користь ОСОБА_2 належить стягнути заборгованість за договором вкладу в загальній сумі 151245грн.11коп., яка складається із залишку по основній сумі вкладу - 147620,03грн. та залишку по відсоткам - 3625,08грн. При цьому апелянт мотивує свої вимоги тим, що з моменту звернення позивача з позовом до суду і до моменту ухвалення оскаржуваного рішення кредитна спілка додатково сплатила позивачу 380 грн. в рахунок погашення основної суми вкладу. Що стосується інфляційних нарахувань та нарахування 3% річних з простроченої суми, то в цій частині апелянт фактично ставить питання про відмову у задоволенні позову з огляду на невірний, як на думку відповідача, розрахунок відповідних виплат.

В судове засідання апеляційної інстанції учасники процесу не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. З боку представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також за відсутності ОСОБА_2 З боку КС «Імперіал ЛТД» надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у звязку з неможливістю явки в судове засідання представника відповідача з огляду на зайнятість у судових процесах, що проходять в Шевченківському суді м. Києва.

Судова колегія вважає що клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки в даному випадку апелянт повторно ставить питання про перенесення розгляду справи на іншу дату з причини зайнятості представника кредитної спілки в інших судових процесах, але при цьому не надає жодних належних доказів про наявність таких процесів та необхідність участі представника спілки в цих процесах ( судових повісток, ухвал суду про призначення справи до розгляду, тощо). Крім того, судова колегія враховує ту обставину, що кредитна спілка є юридичною особою і у разі необхідності участі представників спілки у декількох судових справах має можливість забезпечити їх явку у судові засідання шляхом направлення для участі у судових процесах власних штатних співробітників або залучення декількох фахівців у галузі права у якості представників, а тому повторна неявка представника спілки в судове засідання в даному випадку не може слугувати підставою для повторного відкладення розгляду справи. Враховуючи викладене колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. До таких висновків судова колегія дійшла виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 21 ЗУ «Про кредитні спілки», кредитна спілка відповідно до свого статуту: залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій так і в безготівковій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки», внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.

Згідно з п.2 ч.2 ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки» кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.

Згідно ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк до дня, який передує його поверненню вкладникові, або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладнику на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Судом першої інстанції було встановлено, що між позивачем ОСОБА_2 та КС «Імперіал ЛТД» було укладено договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 769 від 10 вересня 2013 року, а також додаткові договори до вказаного договору, датовані 21 жовтня 2013 року та 28 жовтня 2013 року, згідно з якими ОСОБА_2 внесла на депозитний рахунок Кредитної спілки КС «Імперіал ЛТД» вклади у загальній сумі 150000,03 гривень з кінцевим строком повернення депозиту до 31 жовтня 2014 року, а кредитна спілка зобовязалась сплачувати проценти на вклад в розмірі 34% річних. Після спливу строку депозиту відповідач не повернув позивачу всієї суми депозиту, сплативши ОСОБА_2 лише 2000 грн. в рахунок повернення грошового внеску, у звязку з чим 15 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулася із письмовою заявою до КС «Імперіал ЛТД» про повернення внеску в сумі залишку - 148000 грн, проте до теперішнього часу відповідач не повернув всієї суми внеску, і, крім того, не сплатив проценти за жовтень місяць 2014 року у розмірі 4250 грн. Зазначені обставини в повній мірі підтверджуються матеріалами справи (а.с. 5-10).

Враховуючи зазначені обставини, суд на підставі вимог ст.ст. 526, 629 ЦК України дійшов вірного висновку стосовно наявності підстав для стягнення з КС «Імперіал ЛТД» на користь позивача заборгованості за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в загальній сумі 152250грн.

Одночасно суд першої інстанції на підставі положень ч.2 ст. 625 ЦК України дійшов вірного висновку стосовно наявності в даному випадку підстав для стягнення з КС «Імперіал ЛТД на користь ОСОБА_2 інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних від простроченої суми за весь період прострочення виконання грошового зобовязання, а саме за період з 01.11.2014 року по 17.12.2015 року (дата останнього уточнення розміру позовних вимог).

Судова колегія вважає, що сума інфляційних витрат і три проценти річних з простроченої суми розраховані судом першої інстанції відповідно до існуючої методики та з застосуванням загальновідомої формули, за якою здійснюється нарахування процентів.

Так інфляційні нарахування були здійснені шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу, а саме за період з листопада 2014року по листопад 2015року. Три проценти річних були розраховані за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд невірно визначив суму заборгованості, неправильно здійснив інфляційні нарахування та нарахування 3% річних, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ані під час тривалого розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її розгляду у суді апеляційної інстанції КС «Імперіал ЛТД» не надала належно оформленого розрахунку наявної заборгованості, який би свідчив про неправильність висновків суду першої інстанції та необґрунтованість позовних вимог. Посилання апелянта на ту обставину, що суд першої інстанції розглянув справу без участі представника відповідача та позбавив КС «Імперіал ЛТД» можливості надати свої доводи та докази на підтвердження заперечень проти позову ОСОБА_2, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до кредитної спілки 11.06.2015 року і провадження у справі було відкрите 12.06.2015року з призначенням справи до розгляду на 23.06.2015 року. Після цього розгляд справи відкладався девять разів за клопотаннями відповідача, який ставив питання про перенесення розгляду справи у звязку з неможливістю явки в судове засідання свого представника з причин перебування у відрядженнях або в інших судових процесах. При цьому матеріали справи не містять належних доказів того, що представник відповідача дійсно перебував у відрядженнях та інших судових процесах саме у ті дні коли призначалася до розгляду дана справа. На думку судової колегії зазначені обставини свідчать про свідоме зловживання відповідачем своїми процесуальними правами та про намагання затягнути розгляд даної цивільної справи, оскільки протягом тривалого іі розгляду КС «Імперіал ЛТД» жодним чином не була позбавлена можливості надати свої письмові заперечення проти позову, розрахунки щодо наявної заборгованості, належні докази часткового погашення заборгованості. Не надано таких розрахунків та доказів і суду апеляційної інстанції. Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у разі, якщо часткове повернення суми вкладу мало місце під час розгляду даної справи, то відповідна сума може бути зарахована під час виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для зміни оскаржуваного рішення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судова колегія вважає, що з КС «Імперіал ЛТД" на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2485,42грн оскільки ухвалою Апеляційного суду Лугансьої області від 22.01.2016року було задоволене клопотання кредитної спілки про відстрочення сплати судового збору у звязку з подачею апеляційної на рішення Старобільського районного суду від 21.12.2015року до ухвалення судового рішення за результатами розгляду скарги.

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» кредитна спілка під час подачі апеляційної скарги повинна була сплатити судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. У звязку з розглядом справи у суді першої інстанції підлягав сплаті судовий збір в розмірі 2259грн. 48коп.

Сума судового збору підлягає сплаті за зазначеними реквізитами : Отримувач коштів УК у м.Сєвєрод./Апеляц.суд Луган.обл./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37944909, банк отримувача ГУДКСУ у Луганській області , код банку отримувача (МФО) 804013, рахунок отримувача 0080, код класифікації доходів бюджету 22030101

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 303.307,308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» відхилити

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з Кредитої спілки «Імперіал ЛТД» в дохід держави витрати зі сплати судового збору в сумі 2485грн.42коп.

Ця ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: