У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2016 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №5 м. Одеси

скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на бездіяльність старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби України Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження ВП №43353522, № 43353548, боржники по виконавчому провадженні ОСОБА_2, ОСОБА_3, суд-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга представника Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на бездіяльність державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби України Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження ВП №43353522, виконавчий лист Суворовського районного суду м. Одеси №523/13536/13-ц, виданий 06 березня 2014 року.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 07 травня 2014 року представником ПАТ «КРЕДОБАНК» було направлено до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції заяву вих. №2014/05/05-1 про відкриття виконавчого провадження, за наслідками розгляду якої державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №43353548 (стосовно боржника ОСОБА_3).

В той же день, 07 травня 2014 року, представником ПАТ «КРЕДОБАНК» було направлено до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції заяву вих. №2014/05/05-2 про відкриття виконавчого провадження, за наслідками розгляду якої державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №43353522 (стосовно боржника ОСОБА_2).

З метою отримання інформації про наявність нерухомого майна (автомобілів) у боржників та оголошення державним виконавцем розшуку даних автомобілів адвокатом, який представляє інтереси банку, було направлено адвокатський запит до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Одеській області.

Згідно отриманої відповіді УДАІ ГУ МВС України в Одеській області від 18.03.2015 № 7/2аз, на імя боржника, ОСОБА_4, зареєстровано автотранспортний засіб - TOYOTA PICNIC д/н НОМЕР_1, проте даний транспортний засіб не був оголошений у розшук.

Крім того за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб, який знаходиться в заставі в банку, а саме: транспортний засіб - SSANG YONG, модель REXTON, 2011 року випуску, № (шасі, кузова, рами) Y7WRJ4FA4B0013318, тип ТЗ - легковий універсал, д/н. ВН 5299 ЕС, що підтверджується Договором застави від 06 березня 2012 року. Транспортний засіб боржника - SSANG YONG, модель REXTON, не було оголошено у розшук.

30.03.2015 року скаржником було подано до Першого Суворівського відділу державної виконавчої служби України Одеського міського управління юстиції дві заяви про винесення постанови по розшук транспортного засобу: а саме розшук автомобіля боржника ОСОБА_2 SSANG YONG, модель REXTON, д/н. ВН 5299 EC (виконавче провадження №43353522) та автомобіля НОМЕР_2 (виконавче провадження № 43353548).

Однак вказані заяви по суті державним виконавцем не розглянуті, постанови про розшук майна (автомобілів) не винесено, що і стало причиною звернення із вказаною скаргою до суду.

В судове засідання представник скаржника не зявився, надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримав скаргу в повному обсязі та наполягав на її задоволені.

Представник Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку.

Боржники по виконавчому провадженні №43353522 та № 43353548 в судове засідання жодного разу за час розгляду справи в суді не зявились, неодноразово викликались повістками, причин неявки суду не сповістили.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги за недоведеністю, виходячи з наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При вирішенні даної справи суд враховує встановлені нормою статті 1 ЦПК України завдання цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України, яка передбачає диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

За час розгляду вказаної справи в суді (з липня 2015 року) скаржником не надано належних та допустимих доказів в підтвердження скарги, не надано матеріалів виконавчого провадження або доказів про неможливість отримання вказаних матеріалів у органах виконавчої служби. Більш того, скаржником не ставилось питання про витребування матеріалів виконавчого провадження в порядку вимог ст. 137 ЦПК України, а суд за власної ініціативи позбавлений можливості витребувати будь-які докази.

Враховуючи зазначене, суд відмовляє у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на бездіяльність старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби України Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження ВП №43353522, № 43353548, за недоведеністю.

Керуючись ст.ст.3,4,10,11, 14, 383-389, 294 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на бездіяльність старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби України Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження ВП №43353522, № 43353548, боржники по виконавчому провадженні ОСОБА_2, ОСОБА_3, за недоведеністю.

Ухвала може бути оскаржена до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня оголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя