Справа № 603/480/13-ц
Провадження № 6/603/2/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2016 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

за участі секретаря судового засідання - Сандалюка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Монастириська подання начальника відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції про розшук боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції звернувся до суду з поданням, в якому просить оголосити розшук боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2.

Обґрунтовуючи свої вимоги начальник відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції посилається на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження №7/4/2016 від 03.07.2013 року за виконавчим листом №603/480/13-ц виданого 17.06.2013 року Монастириським районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно на утримання сина - Михайла, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки Марії, ІНФОРМАЦІЯ_5, і до досягнення ними повноліття, проте встановлено, що у боржника відсутні кошти та майно на яке може бути звернене стягнення, заборгованість по аліментах становить 11854,83 грн. і за зазначеною в виконавчому листі адресою боржник зареєстрований але довший час не проживає і його місце знаходження невідоме.

Представник відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримав повністю з підстав зазначених в поданні, просить його задовольнити.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до переконання, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в відділі державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 17.06.2013 року Монастириським районним судом Тернопільської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки Марії, ІНФОРМАЦІЯ_5 і до досягнення ними повноліття.

Як зазначено у поданні, при проведенні виконавчих дій по примусовому виконанню рішення суду, державному виконавцю не вдалося встановити місце проживання (знаходження) боржника, що стало підставою для звернення до суду з зазначеним поданням.

У якості доказу відсутності боржника за місцем проживання відділом державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції надано запити до: Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області, Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України, відділу Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області щодо наявності у боржника зареєстрованих земельних ділянок на праві власності, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Монастириський центр зайнятості, сектору патрульної поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області щодо наявності у боржника зареєстрованих транспортних засобів, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність нерухомого майна та акт від 21.01.2016 року.

З акту державного виконавця від 21.01.2016 року вбачається, що при виїзді за адресою с.Ковалівка Монастириського району Тернопільської області встановлено, що боржник за адресою, вказаною в виконавчому документі, не проживає, майно, належне боржнику на праві приватної власності на яке можна звернути стягнення, не виявлено.

Згідно положень ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження зобов'язаний вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 3 даної статті закріплено, що в процесі здійснення виконавчого провадження він має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, звертатись до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи. Також він має право викликати фізичних осіб з приводу виконавчих документів, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення суду або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцем знаходження його майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування або місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802 перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника: ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

З аналізу вищевказаного суд приходить до переконання, що в поданні відсутні докази, які підтверджували б відсутність боржника за місцем реєстрації та вичерпність заходів вжитих державним виконавцем щодо встановлення місцезнаходження боржника.

В порушення п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень суду не надано відомостей про перевірку теперішнього місця реєстрації боржника, не надано відомостей щодо отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб про можливі місця перебування боржника

Суд не приймає як належну підставу для необхідності оголошення розшуку боржника лише констатацію факту неможливості встановлення місцезнаходження боржника та наявність акту державного виконавця від 21.01.2016 року, а також довідки, виданої виконкомом Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області №48 від 01.01.2016 року, згідно яких боржник за адресою, вказаною у виконавчому документі не проживає, а дана інформації може розглядатися лише в сукупності з іншими наданими доказами.

Крім того, зазначені в акті відомості нічим не підтверджені, тобто виконавчі дії проведені не в повному обсязі і як доказ такий акт не може бути прийнятий до уваги судом. До того ж, відсутні будь-які письмові пояснення щодо встановлення фактичного місця проживання боржника.

Також, не надано доказів про вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення.

Надані державним виконавцем відомості не є підтвердженням того, що державний виконавець вжив всіх заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника.

Окрім цього в матеріалах подання відсутні відомості про те, чи отримував боржник повідомлення і виклики до відділу Державної виконавчої служби, бо жодних документів до подання не надано.

Невиконанням виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, хоч і зачіпаються законні права стягувача ОСОБА_2, проте з боку державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції в Тернопільській області належного доказового обґрунтування неможливості виконання виконавчого листа та необхідності оголосити боржника в розшук не представлено, а сам факт наявності заборгованості не дає підстав для задоволення подання про розшук боржника.

Наведені підстави виключають можливість оголошення судом розшуку боржника, що є підставою для відмови у задоволенні подання

Проте, вказана відмова не позбавляє представника відділу державної виконавчої служби повторно звернутися до суду в випадку виконання всіх процесуальних дій, щодо виконання вказаного виконавчого листа.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 375 ЦПК України, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження", п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, суд, -, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції про розшук боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5