Справа № 694/272/16-ц
провадження 2/694/213/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

31.03.2016 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Кравченко Т.М.,

при секретарі Некречій Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району, третя особа відділ Держгеокадастру в Звенигородському районі Черкаської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати належність ОСОБА_3, яка померла 10 липня 2006 року, права на земельну частку (пай), на яку в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району зареєстрований сертифікат № 811 на імя ОСОБА_4 серії ЧР № 041373 від 01.10.1996 року площею 2,55 умовних кадастрових гектарів, що позначена на карті паювання під № 398 площею 1,75 га і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та визнати за нею право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Позовні вимоги мотивує тим, що 05 грудня 1998 року померла її баба ОСОБА_4. З 1988 року до моменту смерті ОСОБА_4 з нею мати позивача ОСОБА_3, яка була невісткою ОСОБА_4 На час смерті ОСОБА_4 мати позивача ОСОБА_3 була пенсійного віку та була паралізована, а тому перебувала повністю на утриманні ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 успадкувала все належне їй майно, оскільки син спадкодавця ОСОБА_5 від спадщини відмовився. В звязку з тяжкою хворобою ОСОБА_3 не оформляла спадщину на своє імя та 10 липня 2006 року померла. Позивач вчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 та отримала свідоцтво про право на спадщину. Отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) вона не може в звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на імя ОСОБА_3, а сертифікат на імя ОСОБА_4 пошкоджений (перерваний по середині на лінії згину), а тому змушена звертатись до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась. Звернулась до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району Черкаської області в судове засідання не з'явився. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника. Позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити.

Представник третьої особи відділу Держземагенства в Звенигородському районі Черкаської області в судове засідання не зявився. Причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та предстанвика третьої особи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 грудня 1998 року померла баба позивача ОСОБА_4, про що було видано свідоцтво про смерть від 07.12.1998 року, 10 липня 2006 року померла мати позивача ОСОБА_3, про що було видано свідоцтво про смерть від 11.07.2006 року ( а.с. 6-9).

Згідно акту депутата ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_6 від 23.02.2016 року, складеного в пристуності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_3 проживала з 1988 року разом з ОСОБА_4 до дня смерті останньої 05.12.1998 року по вул. Венеціанова, 8 в с. Шевченкове Звенигородського району. З 1995 року ОСОБА_3 перебувала на пенсії та була паралізованою, внаслідок чого перебувала на утриманні ОСОБА_4 (а.с. 20).

Із заяви ОСОБА_5, завіреної приватним нотаріусом, вбачається, що він є сином покійної ОСОБА_4 та не приймав спадщини після її смерті, оскільки не звертався до нотаріальної контори та не проживав разом із спадкодавцем (а.с. 11).

З виписки з погосподарської книги виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради № 41 від 23.02.2016 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 1996 року до 05.12.1998 року проживала разом з бабою ОСОБА_4 та матірю ОСОБА_9, а до 12.04.2005 року разом з матірю ОСОБА_3 в с. Шевченкове Звенигородського району (а.с. 21).

Згідно довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району Черкаської області № 26 від 04.02.2016 року ОСОБА_4, яка померла 05.12.1998 року, числиться у списках осіб, які мають право на середню земельну частку в КСГП «ОСОБА_3 край» під № 270, а також по карті паювання за нею закріплена земельна ділянка під № 398 площею 1,75 га (а.с. 13).

З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 041373 від 01.10.1996 року вбачається, що ОСОБА_4 на підставі рішення Звенигородської районної державної адміністрації від 22.07.1996 року № 321/96-рп належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «ОСОБА_3 край» розміром 2,55 га (а.с.18).

Таким чином, на підставі ст. 531 ЦК УРСР в редакції 1963 року після смерті ОСОБА_4 все належне їй майно, в тому числі право на земельну частку (пай), успадкувала її невістка - мати позивача ОСОБА_3, оскільки вона проживала разом із спадкодавцем та перебувала на утриманні померлої більше двох років. В звязку з тяжким станом здоровя ОСОБА_3 не оформила своїх спадкових прав за життя.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2007 року ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 10.07.2006 року. Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними спорудами та грошових вкладів у ВАТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 22).

Відповідно до постанови про відмову у вчинення нотаріальних дій від 29.03.2016 року виданої державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3, яка померла 10.07.2006 року, 19.12.2006 року за № 878 заведена спадкова справа. Із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка померлої ОСОБА_1. Із заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 звернулася дочка померлої ОСОБА_10. 03.03.2007 року за № 787 видане свідоцтво про право на спадщину за законом на користь ОСОБА_1 на жилий будинок та грошові вклади. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Видати свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) (додатково) в КСГП «ОСОБА_3 край» с. Шевченкове Звенигородського району Черкаської області неможливо, тому що правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 041373, який предявлено до нотаріальної контори втратив чинність (а.с. 24).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до розяснень, що містить п. 11 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Враховуючи те, що мати позивача ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, однак не оформила своїх спадкових прав, а позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_3, однак не може отримати спадщину в звязку з пошкодженням правовстановлюючого документа - сертифіката на право на земельну частку (пай), суд вважає за можливе захистити її право шляхом визнання належності ОСОБА_3 права на земельну частку (пай), яку вона отримала в спадщину після померлої ОСОБА_4, на яку в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району зареєстрований сертифікат № 811 на імя ОСОБА_4 серії ЧР № 041373 від 01.10.1996 року площею 2,55 умовних кадастрових гектарів, що позначена на карті паювання під № 398 площею 1,75 га і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на вказану земельну частку (пай).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України та ст. ст. 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, яка померла 10 липня 2006 року, право на земельну частку (пай), на яку в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району зареєстрований сертифікат № 811 на імя ОСОБА_4 серії ЧР № 041373 від 01.10.1996 року, площею 2,55 умовних кадастрових гектарів, що позначена на карті паювання під № 398 площею 1,75 га і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 10 липня 2006 року, право на земельну частку (пай), на яку в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району зареєстрований сертифікат № 811 на імя ОСОБА_4 серії ЧР № 041373 від 01.10.1996 року, площею 2,55 умовних кадастрових гектарів, що позначена на карті паювання під № 398 площею 1,75 га і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.М. Кравченко