Номер провадження 22-ц/788/547/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 лютого 2016 року

у цивільній справі за позовом представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області

про зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом до Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області та просив зобовязати відповідача видати ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого батька ОСОБА_5. Свої вимоги мотивував тим, що 25 лютого 2015 року помер батько ОСОБА_3 - ОСОБА_5 Позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини до Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області. 03 березня 2015 року відповідачем була заведена спадкова справа зі спадкування майна померлого ОСОБА_5 Після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини ОСОБА_3 звернулась до відповідача з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, державний нотаріус Третьої Сумської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 повідомила про затримку видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з наявністю арештів майна спадкодавця до їх зняття. Вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують права ОСОБА_3 як спадкоємця, оскільки затримка видачі свідоцтва про право на спадщину до зняття арешту здійснюється виключно у випадках, коли такий арешт накладений судовим чи слідчим органом, а у даному ж випадку арешти були накладені державною виконавчою службою.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, по суті позовних вимог.

При цьому зазначає, що висновки суду стосовного того, що органи виконавчої служби в розумінні Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, включаються до поняття «судові органи». Вважає, що зі змісту окремих пунктів цього ж Порядку прямо слідує, що органи державної виконавчої служби в розумінні цього порядку, не входять до поняття «судові та слідчі органи». Зокрема, згідно п.5.5. зазначеного Порядку повідомлення судових або слідчих органів та органів державної виконавчої служби про зняття арешту після опрацювання повертається нотаріусом ініціаторам звернення. Копія такого повідомлення залишається у справах нотаріуса. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що на момент звернення Позивача за видачею свідоцтва про право на спадщину на квартиру, що є спадковим майном, були накладені два чинні арешти. Постановою державного виконавця Чукової Ю.В. від 16.11.2015 року припинена чинність арешту №3785179 нерухомого майна боржника у межах ВП № 40838091, який накладений постановою від 02.12.2013р. Щодо іншого арешту № 12570312 в межах виконавчого провадження № 46845213, вважає, що цей арешт взагалі не стосується квартири, яка є спадковим майном, оскільки 25 лютого 2015 року помер спадкодавець ОСОБА_5, 03 березня 2015 року ОСОБА_3 звернулася із заявою про прийняття спадщини до Третьої Сумської державної нотаріальної контори та заведення спадкової справи №57180495 зі спадкування майна ОСОБА_5, а 15 грудня 2015 року в межах виконавчого провадження № 46845213 винесена постанова про арешт всього нерухомого майна ОСОБА_5 Виходячи зі змісту ч.1 ст.1216, ч.2 ст.1220, ч.5 ст.1268 ЦК України з 25 лютого 2015 року з дня смерті ОСОБА_5 право власності на спадкове майно (квартиру) перейшло до спадкоємців і вже не належало спадкодавцю. Таким чином, постановою про арешт нерухомою майна від 15 грудня 2015 року арешт на квартиру, що є спадковим майном, не накладався, а отже, і законних підстав для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у відповідача не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_7, яка апеляційну скаргу підтримує з мотивів у ній викладених, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, виходячи з наступного.

Вирішуючи наявний спір та відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що за наявності арештів, накладених судовими органами у тому числі і державним виконавцем на майно спадкодавця, нотаріус правомірно затримує видачу свідоцтва про право на спадщину до зняття арешту, а отже, Третя Сумська державна нотаріальна контора Сумської області не порушила право ОСОБА_3 на отримання свідоцтва про прийняття спадщини за законом та має законні підстави для затримки видачі свідоцтва у звязку з накладеним арештом на нерухоме майно спадкодавця.

Однак з таким висновком погодитись неможливо з огляду на наступне.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначених вимог суд першої інстанції не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 25 лютого 2015 року помер батько позивачки ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №236416 (а.с.4)

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 у встановлений шестимісячний строк звернулася до Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області із заявою для прийняття спадщини після смерті батька (а.с.17).

03 березня 2015 року Третьою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області заведена спадкова справа після померлого ОСОБА_5 (а.с.16-22).

Після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини позивачка звернулась до відповідача з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Однак, державний нотаріус Третьої Сумської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_3 про затримання видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з наявністю арештів майна спадкодавця, накладених постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції по виконавчих провадженнях, відкритих на підставі виконавчих листів Зарічного районного суду м.Суми №212/8 від 06 квітня 2006 року та № 591/7989/14-ц від 06 лютого 2015 року.

З наданих апеляційному суду документів та з пояснень сторін вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції знаходились два виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_5 (батька позивачки). Перше № 40838091, про стягнення аліментів з боржника ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8, в рамках якого державним виконавцем винесена постанова від 02 грудня 2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

В рамках іншого виконавчого провадження - № 46845213, про стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 4947 грн. 75 коп. на підставі рішення суду від 19 грудня 2014 року, накладений арешт на майно спадкодавця згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 15 грудня 2015 року.

Відповідно до п.п.4.15, 4.17 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Зазначеною нормою Закону передбачена можливість затримки видачі свідоцтва про право на спадщину до зняття арешту лише у випадку накладення арешту судовими чи слідчими органами.

Як вбачається з матеріалів справи, арешт на майно, належне спадкодавцю, не накладався ні слідчими, ні судовими органами. Як вбачаться з матеріалів справи, судового спору відносно спадкового майна не існує.

За викладених обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність дій нотаріуса та наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення і накладається державним виконавцем шляхом, зокрема: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Видача позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом не тягне за собою зняття арешту з майна, тобто, залишаючись обтяженим, майно не зможе бути реалізовано на свій розсуд позивачкою, в той же час, буде визначено коло спадкоємців, які є правонаступниками після померлого спадкодавця.

Крім того, 16 листопада 2015 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Сумського міського управління юстиції ОСОБА_9 була винесено постанова про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей на підставі п.3 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку зі смертю боржника.

Також даною постановою державного виконавця припинена чинність арешту нерухомого майна боржника ОСОБА_5 у межах цього виконавчого провадження (а.с.26).

Частиною 1 ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини с день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно п. 11 ч.1 ст. 346 ЦК України Право власності припиняється в разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

15 грудня 2015 року постановою державного виконавця відділу ДВС Сумського міського управління юстиції в межах виконавчого провадження про стягнення кредитних коштів був накладений арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_5, яке у звязку зі смертю йому уже не належало.

Статтею 1 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду на захист цивільних прав та інтересів надано кожній особі та гарантоване, як Конституцією України, так і закріплено в ст.3 ЦПК України та ст.15 ЦК України.

Зокрема ч.1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Майже аналогічні положення закріплено і в ст.15 ЦК України.

Оскільки право позивачки на отримання правовстановлюючого документу на спадкове майно є порушеним, а тому, воно підлягає захисту у судовому порядку.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч.1,2 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першоїінстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати у розмірі 1023 грн. 12 коп. за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1,2,3,4, ч.2, ч.3, 313, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 лютого 2016 року.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Зобовязати Третю Сумську державну нотаріальну контору Сумської області видати

ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 25 лютого 2015 року батька ОСОБА_5.

Стягнути з Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1023 грн. 12 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: