Провадження № 2/127/897/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Саблук С.А.,

при секретарі Кушнір А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.03.2013 року з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 /4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 21.01.2013 року.

З січня 2013 року відповідач аліменти на утримання сина не сплачує, в звязку з чим, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 37763826, зведеному у Ленінському ВДВС Вінницького МУЮ, його заборгованість по виплаті аліментів за період часу з 01.02.2013 року по 01.10.2015 року складає 24 133,50 гривень.

Відмова відповідача добровільно сплачувати аліменти змусила ОСОБА_1 звернутись до суду з позовом.

В судове засідання позивач та її представник не з'явились. Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначено, що остання позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, відповідно до ст. 225 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд за відсутності сторін вирішує справу на підставі наявних у ній доказів і приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.03.2013 року з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 /4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 21.01.2013 року.

З січня 2013 року відповідач аліменти на утримання сина не сплачує, в звязку з чим, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 37763826, зведеному у Ленінському ВДВС Вінницького МУЮ, його заборгованість по виплаті аліментів за період часу з 01.02.2013 року по 01.10.2015 року складає 24133,50 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття (ч.4 ст.194 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Оскільки розмір заборгованості за аліментами відповідачем в судовому порядку не оскаржено, позов про звільнення повністю або частково від сплати заборгованості за аліментами відповідачем не подано, суд приходить до висновку що розмір заборгованості за аліментами в сумі 24133,50 гривень підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Аналіз ч. 2 ст. 625 ЦК України дає підстави для висновку, що відповідальність за порушення грошового зобов'язання, встановлена ст. 625 ЦК України, передбачає насамперед наявність договірних правовідносин, тобто положення зазначеної статті поширюються на порушення грошового зобов'язання.

Таким чином, положення ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних сімейних правовідносин не застосовується.

Разом із цим, суд зазначає, що діючим Сімейним Кодексом передбачена відповідальність за порушення сплати аліментів у виді стягнення неустойки, іншого виду відповідальності за прострочення сплати аліментів Сімейним кодексом України не передбачено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованості за аліментами саме з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов'язується з обов'язковим попередженням боржника про наявність заборгованості по аліментам та наданням йому строку для її погашення.

Згідно з положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, тому неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів.

В постанові Верховного суду України від 11 вересня 2013 року № 6-81цс 13 сформульована обов'язкова для всіх судів України правова позиція «Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму».

Визначаючи розмір неустойки (пені), позивач провела розрахунок пені, відповідно до якого загальна сума пені становить 91858,30 грн..

Суд не погоджується з розрахунком пені наданим позивачем, оскільки останній не відповідає вимогами ст. 196 СК України та правовими позиціями, які висловлені Верховним Судом України в постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14 та постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, та вважає за доцільне розрахунок пені здійснити виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати з 01 лютого 2013 року до 01 жовтня 2015 року, підсумовати розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити її загальну суму.

Так, судом встановлено, що з лютого 2013 року по вересень 2015 року відповідач аліменти не сплачував, в зв'язку з чим пеня складає:

з 01 лютого 2013 року по 31 грудень 2013 р. 2342,90 гривень ( 663,75*28/100 + 663,75*31/100 + 694,00*30/100 + 694,00*31/100 + 694,00*30/100 + 711,00*31/100 + 711,00*31/100 + 711,00*30/100 + 723,50*31/100 + 723,50*30/100 + 723,50*31/100 = 2342,90)

з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року 2709,45 гривень (723,50*31/100 + 723,50*28/100 + 723,50*31/100 + 730,75*30/100 + 730,75*31/100 + 730,75*30/100 + 746,75*31/100 + 746,75*31/100 + 746,75*30/100 + 767,75*31/100 + 767,75*30/100 + 767,75*31/100 = 2709,45 )

з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2015 року 2279,79 гривень (801,25*31/100 + 801,25*28/100 + 801,25*31/100 + 851,75*30/100 + 851,75*31/100 + 851,75*30/100 + 851,75*31/100 + 851,75*31/100 + 851,75*30/100=2279,79)

Всього пеня з лютого 2013 року по вересень 2015 року складає 7332,14 грн., яка підлягає стягненню на користь позивачки у відповідності до ст. 196 СК України.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача слід стягнути на користь позивачки заборгованість за аліментами згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 37763826 в розмірі 24133,50 грн. та 7332,14 гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Крім того, згідно ст.88 ЦПК України на користь позивачки з відповідача підлягають стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 194-197 СК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 42, кВ. 206 , на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 24133,50 гривень та неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення з лютого 2013 року по вересень 2015 року в сумі7332,14 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: