Справа № 215/5437/13-к
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Зоріній А.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідачів - ОСОБА_2

ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА

КОМПАНІЯ»

представника відповідача

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №1 Тернівського районного суду м.Кривого Рогу справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про стягнення майнової та моральної шкоди завданої злочином, стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2013 р. в порядку кримінального судочинства, 29.12.2015 р. та уточнено в останній редакції 12.02.2016 р. а.с.83, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» /далі ПрАТ/ про стягнення майнової та моральної шкод завданої злочином внаслідок ДТП, та стягнення страхового відшкодування і судових витрат.

Вказує, що 28.11.2012 р. ОСОБА_2 рухаючись на автомобілі «ВАЗ 21093», Реєстр.№ АЕ9540 ВВ, на пішохідному переході вул.23 Лютого в м.Кривому Розі, допустив наїзд на її дочку неповнолітню ОСОБА_4 яка внаслідок отриманих травм померла. Вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 28.05.2015 року ОСОБА_2 було притягнуто до кримінальної відповідальності за ст.286 ч.2 КК України.

Відповідальність заподіювача шкоди, тобто ОСОБА_2 була застрахована згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ.

Потерпілою витрачено 14745 грн. 18 коп. в тому числі: 1159,36 грн. витрат на лікування доньки, та 13585,82 грн. витрат на поховання з яких 611,28 грн. послуги бюро СМЕ, 7010 грн. витрат на похоронну атрибутику та поховання, 5964, 54 грн. витрат на поминальний обід. Згідно ст.1201 ЦК України та ст.27.4 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - загальний розмір витрат на поховання не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат що становить 13416,00 грн. /1118 грн. х12/, то 13416,00 грн. просить стягнути з ПрАТ як страховика, а різницю в сумі 169,82 грн. яка не покривається страховою виплатою стягнути з винуватця ДТП ОСОБА_2

Крім майнової шкоди, діями відповідача ОСОБА_2 їй завдано моральну шкоду яку вона оцінює в 200 000 грн. оскільки втратила єдину доньку в неповнолітньому віці, яка була для неї надією та підтримкою, вона зазнала невідновних моральних втрат, пережила і переживає сильний стрес. Моральну шкоду просить стягнути: 13416,00 грн. з ПрАТ як ліміт відповідальності, та 178584,00 грн. з ОСОБА_2 який компенсував на досудовому розслідуванні частину моральної шкоди в сумі 8000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, вказує що зі слів ОСОБА_2 знала що його цивільна відповідальність застрахована, то подала страховику повідомлення про ДТП.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 проти позову заперечували частково, згодні на стягнення 30000 грн. моральної шкоди, вважають що позивач не обґрунтувала належними доказами моральну шкоду у вигляді негативних наслідків для свого здоровя, крім того вважають що суд повинен врахувати майновий стан відповідача який є пенсіонером, та має на утриманні доньку інваліда дитинства. Відповідальність за майнову шкоду несе страховик згідно норм законодавства, а ОСОБА_2 несе відповідальність в частині яка перевищує страхове відшкодування, за умови підтвердження витрат належними доказами. Заперечують проти стягнення витрат на правову допомогу в сумі 800 грн.

Представник ПрАТ ОСОБА_5 проти позову заперечував, надав письмові заперечення вказує, що між ПрАТ та ОСОБА_2 дійсно був укладений договір страхування згідно полісу, який діяв на момент ДТП 28.11.2012 р. Правовідносини регулюються нормами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції 01.07.2004 р., оскільки подальші зміни редакції закону набрали чинності 04.02.2013 р. після події ДТП. Згідно ст.35 ч.1-2 цього Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, подає страховику заяву про страхове відшкодування по встановленій формі разом з документами які підтверджують особу заявника, його право на відшкодування, свідоцтво про смерть, документи на підтвердження витрат та ін. Оскільки ОСОБА_1 не звернулася до страховика з заявою про страхове відшкодування та необхідними документами, ПрАТ позбавлено можливості провести відшкодування.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що позов до ОСОБА_2 слід задовольнити частково, а в позові до ПрАТ відмовити.

Судом встановлено, що згідно вироку Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 28.05.2015 р. а.с.7-26, ОСОБА_2 визнано винуватим та притягнуто до кримінальної відповідальності за ст.286 ч.2 КК України, встановлено, що водій ОСОБА_2 28.11.2012 р. рухаючись на автомобілі «ВАЗ 21093», Реєстр.№ АЕ9540 ВВ, на пішохідному переході вул.23 Лютого в м.Кривому Розі, допустив наїзд на неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка внаслідок отриманих травм померла в лікарні 03.12.2012 р.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст.ст.1167, 1194, 1195, 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобовязана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника, зобовязана відшкодувати витрати на лікування, та моральну шкоду завдану винними, незаконними діями.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування нею шкоди, зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою /страховим відшкодуванням/.

Між ПрАТ та ОСОБА_2 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно полісу № АВ /0806947, а.с.110 зі строком дії по 11.01.2013 р., що визнається сторонами в судовому засіданні.

Таким чином цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована ПРАТ, та правовідносини регулюються ст.35 ч.1-2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» яка передбачає що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, подає страховику заяву про страхове відшкодування в цій заяві має міститися: найменування заявника, його місце проживання, зміст майнової вимоги та відомості що її підтверджують, інформація про застрахованих осіб та інших осіб відповідальних за шкоду. Також вказана норма зобовязує особу яка має право на відшкодування надати страховику перелік необхідних документів.

Позивач ОСОБА_1 всупереч ст.60 ЦПК України не довела в суді належними доказами звернення до страховика з заявою про страхове відшкодування з необхідними документами. При запереченні вказаної обставини відповідачем - в частині позову про стягнення майнової шкоди до ОСОБА_2 в сумі 169,82 грн., та в позові про стягнення страхового відшкодування до ПрАТ в сумі 13416,00 грн. позивачу слід відмовити.

Суд вважає що для отримання страхового відшкодування законом передбачено спеціальний порядок, всупереч якому на ПрАТ не може бути покладено обовязок такого відшкодування, а відповідач ОСОБА_2 несе майнову відповідальність тільки в частині яка не покривається страховиком.

Позов про стягнення моральної шкоди суд вважає обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню.

Судом встановлена незаконність дій відповідача ОСОБА_2 Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характеру й обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, інші обставини.

Потерпілій - матері загиблої заподіяні моральні страждання, втратою близького родича - доньки.

Згідно ст.61 ЦПК України обставини які є загальновідомими, не підлягають доказуванню. Потерпіла втратила доньку в неповнолітньому віці, тому зазнала значних моральних втрат, загибеллю близької їй людини, вона пережила і переживає сильний стрес. Вказані обставини завдали позивачу моральні страждання, порушили її нормальні життєві звязки, вимагали додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином сума яку вимагає потерпіла в розмірі 178584.00 грн. в межах заявленого позову, суд вважає обґрунтованою так такою що відповідає отриманим моральним стражданням, навіть з урахуванням майнового стану відповідача ОСОБА_2 який є пенсіонером, страждає захворюваннями, та має на утриманні доньку інваліда 3-ї групи а.с.112-119.

При частковому задоволенні позову згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України та звільненні позивача від сплати судового збору, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

Витрати на правову допомогу в сумі 800 грн. заявлені позивачем стягненню не підлягають, оскільки ці витрати були понесені по кримінальному провадженню, та по вказаній цивільній справі документально не підтверджені відповідно до вимог ст.84 ЦПК України.

На підставі ст.ст.1167, 1187, 1194, 1195, 1201 ЦК України, ст.35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10,27,31,60, 61,79,84, 88, 209 ч.3, 212-215 ЦПК ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2, ІІН на користь ОСОБА_1 178584.00 /сто сімдесят вісім тисяч пятсот вісімдесят чотири грн. моральної шкоди завданої злочином.

В частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди відмовити.

В позові ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівский районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: