04 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючий суддя: Качан В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.
Секретар: Архіпова А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», за участі третьої особи: Голови правління ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» - Саруханян Аршака Ашотовича про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу, -
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» про звільнення, поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року, ухвалити нове рішення, яким наказ відповідача № 8/3к від 17.02.2015 визнати незаконним та скасувати з моменту його прийняття (реєстрації), поновити позивача на роботі на посаді заступника начальника відділення 1050 ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», стягнути з відповідача на користь позивача втрачений заробіток за час вимушеного прогулу, викликаного незаконним звільненням з 18.02.2015 до дня поновлення на роботі у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, недотримання судом першої інстанції вимог закону.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа 759/4393/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1379/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Морозов М.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
З матеріалів справи вбачається, щоз 07.05.2014 ОСОБА_1 займав посаду заступника начальника відділення 1400 ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів».

Наказом про підготовку до запровадження змін організації виробництва і праці № 93 від 08.12.2014 визначено, що з метою приведення структури ПАТ «НДІ ЕМП» з основного виду діяльності товариства у відповідність із діючими економічними умовами діяльності інституту та посилення відповідальності керівників самостійних структурних підрозділів за кінцеві результати господарської діяльності, розпочати підготовку впровадження змін в організації виробництва і праці ПАТ «НДІ ЕМП».

ІзНаказу про ліквідацію відділення 1400 ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» № 94 від 10.12.2014 вбачається, що у зв'язку із тривалою відсутністю замовлень по закріплених за відділенням 1400 ПАТ «НДІ ЕМП» напрямкам і відсутністю перспектив укладання договорів, необхідністю змін в організації виробництва та праці, пов'язаній зі скороченням обсягів робіт та збитковості підрозділу, що не покриває витрат на їх утримання, відповідно до наказу № 93 від 08.12.2014 та на підставі ст. 64 ГК України з метою оптимізації структури ПАТ «НДІ ЕМП», затверджено зміни в організації виробництва і праці товариства, зокрема, в організаційній структурі служби директора з наукової роботи, припинити шляхом ліквідації діяльність відділення 1400 (1410, 1420) з 15.02.2015 та провести скорочення чисельності і штатів.

ІзНаказу про скорочення чисельності штатів підрозділів № 96 від 10.12.2014 вбачається, що вирішено провести скорочення чисельності штатів працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, а саме: відділ 1400 - начальник відділення 1400, заступник начальника відділення 1400.

Наказом № 58 від 17.12.2014 працівників попереджено про їх звільнення.

Наказом № 8/3к від 17.02.2015 ОСОБА_1 було звільнено з роботи у зв'язку із скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Як встановлено в ході розгляду справи, в день звільнення ОСОБА_1 була видана належним чином оформлена трудова книжка та копія наказу про звільнення, а також, були виплачені всі належні по розрахунку кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 40, ст. 49-2 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові № 6-40цс15 від 01.04.2015 частиною другою статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно із частинами першою та третьою статті 492 цього Кодексу про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Вжиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника на іншому підприємстві чи після розірвання з працівником трудового договору відповідно до вимог частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України не є обов'язком роботодавця.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень позивача, процедура звільнення ОСОБА_1 була дотримана, його персонально було попереджено про скорочення займаної ним посади та чисельності працівників, замість скороченої посади ОСОБА_1 03.02.2015 та 12.02.2015 було запропоновано інші вільні вакантні посади на підприємстві.

Із акту від 17.02.2015 вбачається, що ОСОБА_1 згоду на зайняття запропонованих вакансій не надав.

Із постанови профкому № 3 від 11.02.2015 вбачається, що профспілковий комітет Первинної профспілкової організації товариства постановив працевлаштувати ОСОБА_1 згідно його заяви.

ІзПротоколу засідання профспілкового комітету ПАТ «НДІ ЕМП» № 14 від 10.12.2015 вбачається, що профспілковий комітет постановив підтвердити надання згоди адміністрації ПАТ «НДІ ЕМП» на звільнення ОСОБА_1 за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Враховуючи викладене та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки звільнення ОСОБА_1 з посади відбулося у відповідності до вимог КЗпП України, порушень трудових прав позивача доведено належними доказами не було, тому підстави для задоволення позову про поновлення ОСОБА_1 на роботі відсутні, у зв'язку із чим, як наслідок, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому, позовні вимоги про скасування наказу про звільнення, також, не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством України не передбачено скасування наказів юридичних осіб в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що профком не погоджував звільнення позивача з роботи, а рекомендував його працевлаштувати не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються Протоколом засідання профспілкового комітету ПАТ «НДІ ЕМП» № 14 від 10.12.2015, яким підтверджено надання згоди адміністрації ПАТ «НДІ ЕМП» на звільнення ОСОБА_1 за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Разом з тим, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що скорочення позивача, як висококваліфікованого спеціаліста, здійснено з надуманих підстав, з посиланням на те, що організації виробництва і праці у відділенні 1400 (1050) ПАТ «НДІ ЕМП», в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації в ПАТ «НДІ ЕМП» не відбулося, оскільки із протоколу зборів адміністрації ПАТ «НДІ ЕМП» № 2 від 05.12.2014 вбачається, що було визнано фінансовий стан інституту незадовільним та вирішено розпочати підготовку до запровадження змін в організації виробництва і праці. ОСОБА_1 був присутній на зазначених зборах адміністрації та особисто підписав протокол зборів. Із зазначеного вбачається, що ОСОБА_1 на час проведення зборів не заперечував щодо висновку про незадовільний фінансовий стан інституту.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до обставин справи та доказів, які містяться в матеріалах справи, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», за участі третьої особи: Голови правління ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» - Саруханян АршакаАшотовича про звільнення, поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: