Справа № 462/336/16-ц
УХВАЛА

10 лютого 2016 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Нір про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2 Нір, укладеного 12.03.2015 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції.

Із поданої позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 Нір є громадянином держави ОСОБА_3.

Закон України «Про міжнародне приватне право» визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб'єктами яких є фізичні та юридичні особи. (п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право»)

Відповідно до положень ст.414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Загальні правила підсудності судам України цивільних справ з іноземним елементом визначені у ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження по справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави такої підсудності відпали або змінились, крім випадків, передбачених у ст. 76 цього Закону.

Відповідно до ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право», в якій містяться підстави для визначення підсудності справ судам України, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, зокрема, якщо на території України відповідач має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме майно чи нерухоме майно, на яке можна покласти стягнення, або знаходиться філія або представництво юридичної особи - відповідача.

Відповідно до ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається із розяснень, даних в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може пред'являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування (ч.10 ст. 110 ЦПК), а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача - за місцем проживання позивача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з них (ч. 2 ст. 110 ЦПК). Відповідно до ст.111 ЦПК Верховний Суд України визначає підсудність справи про розірвання шлюбу тільки в разі, якщо ніхто з подружжя не проживає в Україні. У разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ст.110 ЦПК України.

У відповідності до ч.2 ст.110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Між тим, як вбачається із поданої позовної заяви, та вказує сама позивач, що дітей від подружнього життя у сторін немає, а тому підстави для застосування правил альтернативної підсудності відсутні.

Згідно п.п.9, 10 ч.2 ст.110 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтись за місцезнаходженням його майна або останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні. Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Як вказано в позовній заяві, відповідач ОСОБА_2 Нір проживає в ОСОБА_3, м.Петах-Тіква на вул.Бааль Шем тов, 59 кв.2, проте, згідно відомостей, наданих відділом адресно-довідкового підрозділу Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області, відповідач у Львівській області, в тому числі за зазначеною адресою не зареєстрований.

Інших відомостей про останнє відоме місце проживання чи перебування відповідача ОСОБА_2 Нір нема, як і не має доказів про те, що сторонами досягнуто домовленості щодо місця розгляду справи, яка має бути викладена у письмовій формі.

При цьому, відповідно до ст.111 ЦПК України, підсудність справи про спір між громадянами України, якщо обидві сторони проживають за її межами, за клопотанням позивача визначається ухвалою судді Верховного Суду України. У такому самому порядку визначається підсудність справи про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України.

З огляду на викладене, відсутні підстави для розгляду даного спору Залізничним районним судом м. Львова, оскільки відсутні відомості про місце реєстрації (місце проживання) відповідача ОСОБА_2 Нір, громадянина ОСОБА_3, на території України як і відсутні інші докази, що відповідач мав місце проживання (реєстрації) на території України, тому позивач має право звернутись з цим позовом до належного суду за останнім достовірно відомим місцем проживання відповідача та/або у разі перебування відповідача за межами України підсудність даної справи визначається Верховним Судом України, за клопотанням позивача, як це передбачено ст.111 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 109, 110, 111, 208-210 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Нір про розірвання шлюбу повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, або протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.