У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, визнання права на спадщину за законом разом зі спадкоємцями першої черги, визнання права власності на 1/4 частку квартири у порядку спадкування за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою її представником - ОСОБА_5, на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 1 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що навесні 2007 року вона познайомилась з ОСОБА_6, у них склались гарні стосунки. З літа 2007 року вони стали проживати однією сім'єю, вели спільне господарство і мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, піклувались один про одного. Через тяжку хворобу ОСОБА_6 потребував стороннього догляду, не міг піклуватись про себе сам, тому запропонував оформити офіційно їхні шлюбні стосунки, щоб вона могла стати його офіційним спадкоємцем. 14 травня 2013 року вони подали заяву про реєстрацію шлюбу, але зареєструвати шлюб не встигли, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно - 1/2 частку квартири АДРЕСА_1. Іншим спадкоємцем є його син - ОСОБА_4

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила суд встановити факт проживання однією сім'єю її та ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу в період з червня 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом та визнати її право на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги, визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 1 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_5, просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не доведено наявності відносин зі спадкодавцем, які притаманні подружжю та факт спільного проживання з ОСОБА_6 однією сім'єю, а підтримання інших особистих відносин не породжує право позивача на майно спадкодавця, який набув таке право в прядку поділу спільної сумісної власності подружжя.

Проте повністю погодитись із такими висновками суду не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам судові рішення не відповідають.

Судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 7 грудня 2012 року в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя за ОСОБА_6 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

За положеннями ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Проте суди, ухвалюючи рішення про відмову в позові, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 315 ЦПК України взагалі не звернули уваги на те, що 14 травня 2013 року ОСОБА_3 і ОСОБА_6 подали заяву про бажання укласти шлюб, реєстрація якого була призначена на 21 червня 2013 року, та не надали належної правової оцінки відповіді Комінтернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану на запит суду (а.с. 75-77).

За змістом ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 у період 2009 - 2013 років купувала ліки для ОСОБА_6, оскільки останній хворів, що підтверджується виписками з амбулаторних карт та історій хвороби, копії яких додані до позовної заяви. Разом з тим на підтвердження факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_6 позивачем надано фотографії, на яких вони разом у різні періоди часу.

Також суди не врахували, що у січні 2012 року ОСОБА_6 встановлено першу групу інвалідності й призначено пенсію в розмірі 850 грн, у зв'язку з чим він потребував стороннього догляду, матеріального та медичного забезпечення.

Крім того, відповідач під час розгляду справи визнав, що знає ОСОБА_3, яка повідомляла його про хворобу батька та зателефонувала, коли ОСОБА_6 помер.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Проте у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 315 ЦПК України суди на зазначені положення закону та обставини справи уваги не звернули, не з'ясували належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, не визначилися з характером спірних правовідносин, доводів сторін належним чином не перевірили, не надали їм належної правової оцінки та дійшли передчасного висновкупро відмову в задоволенні позову.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, поданою її представником - ОСОБА_5, задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 1 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик