Справа № 372/4093/15-ц
провадження № 2-93/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Мори О.М.,

при секретарі Михайловій Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

29.09.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, в якому зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 березня 1992 року. Факт перебування в шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_13 виданого 18.01.2005 року.

Позивач не ставлячи питання про розірвання шлюбу просила поділити набуте за час шлюбу майно, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1, набуту на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 04.08.2008 року приватним нотаріусом Київського міського округу Петріцькою А.П., реєстровий номер 6618. Квартира зареєстрована Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 19.08.2008 року реєстраційне посвідчення НОМЕР_14 за відповідачем по справі;

- машиномісце НОМЕР_4 в підземній автостоянці в будинку АДРЕСА_1 набутого на підставі договору купівлі - продажу машиномісця, посвідченого 04.08.2008 року приватним нотаріусом Київського міського округу Петріцькою А.П., реєстровий номер 6622. Машиномісце зареєстроване Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 19.08.2008 року реєстраційне посвідчення НОМЕР_15 за відповідачем по справі;

- квартиру АДРЕСА_2, набуту на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 27.05.1994 року державним нотаріусом шостої Донецької нотаріальної контори Гринюковою Т.Н., реєстровий номер 3-260. Квартира зареєстрована Донецьким бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності 27.06.1994 року реєстровий НОМЕР_16 за відповідачем по справі;

- житловий будинок АДРЕСА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області 06.02.2014 року індексний номер 17434331, на імя відповідача по справі;

- легковий автомобіль марки модель 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за відповідачем 30.05.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_17 від 28.05.2014 року;

- цінні папери - акції SLAV Handel, Vertretung und Beteiligung AG (Австрія) у кількості 575000 штук загальною вартістю 575 000 євро, що зберігаються на депозитному рахунку в цінних паперах ОСОБА_2 НОМЕР_5 в UniCredit Bank Austria AG (Австрія) що підтверджується індивідуальною ліцензією управіління НБУ в Донецькій області №2 на розміщення валютних цінностей на рахунках за межами України від 02.04.2015 року №20-024/849, випискою з депозитного рахунку в цінних паперах ОСОБА_2 НОМЕР_5 в UniCredit Bank Austria AG (Австрія) від 12.03.2015 року.

Акції SLAV Handel, Vertretung und Beteiligung AG (Австрія) у кількості 575000 штук загальною вартістю 575 000 євро придбані відповідачем на підставі договору про майнові внески від 24.07.2006 року, що підтверджено індивідуальною ліцензією НБУ на розміщення валютних цінностей на рахунках за межами України №2 від 07.04.2006 року і змінами від 02.10.2006 року до індивідуальної ліцензії НБУ на розміщення валютних цінностей на рахунках за межами України №2 від 07.04.2006 року.

- земельні ділянки, цільове призначення яких для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на яких розташований житловий будинок АДРЕСА_5, з кадастровими номерами:

1) НОМЕР_6 площею 1,1198 га. на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ НОМЕР_18 від 24.10.2011 року;

2) НОМЕР_7 площею 0,5919 га. на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ НОМЕР_19 від 24.10.2011 року;

3) НОМЕР_8 площею 0,45 га. на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ НОМЕР_20 від 30.05.2008 року;

4) НОМЕР_9 площею 0,09 га. на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА НОМЕР_21 від 19.10.2005 року;

5) НОМЕР_11 площею 0,3 га. на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ НОМЕР_22 від 20.08.2004 року;

6) НОМЕР_10 площею 5,6745 га. на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_23 від 04.02.2003 року;

Зазначені земельні ділянки зареєстровані на ім'я відповідача по справі.

Позивач зазначає, що в добровільному порядку поділити спільно набуте майно не виявилось можливим у зв'язку з чим посилаючись на норми Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України позивач просить поділити вищезазначене майно та визнати за нею право власності на частину вищезазначеного майна подружжя.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд заслухавши представників позивача та відповідача що з'явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем, відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов'язку перед особою, якій таке право належить, яка може вимагати виконання такого обов'язку від інших осіб.

Отже, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність, чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно приймає рішення про захист порушеного права, або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судом з матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі 07 березня 1992 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька зареєстровано шлюб.

Після реєстрації шлюбу сторонами по справі було набуте чи створено та зареєстровано на відповідача по справі наступне нерухоме та рухоме майно та цінні папери:

- квартиру АДРЕСА_1, набуту на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 04.08.2008 року приватним нотаріусом Київського міського округу Петріцькою А.П., реєстровий номер 6618. Квартира зареєстрована Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 19.08.2008 року реєстраційне посвідчення НОМЕР_14;

- машиномісце НОМЕР_4 в підземній автостоянці в будинку АДРЕСА_1 набутого на підставі договору купівлі - продажу машиномісця, посвідченого 04.08.2008 року приватним нотаріусом Київського міського округу Петріцькою А.П., реєстровий номер 6622. Машиномісце зареєстроване Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 19.08.2008 року реєстраційне посвідчення НОМЕР_15;

- квартиру АДРЕСА_2, набуту на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 27.05.1994 року державним нотаріусом шостої Донецької нотаріальної контори Гринюковою Т.Н., реєстровий номер 3-260. Квартира зареєстрована Донецьким бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності 27.06.1994 року реєстровий НОМЕР_16;

- житловий будинок АДРЕСА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області 06.02.2014 року індексний номер 17434331;

- легковий автомобіль марки Mersedes-bens модель S 500L 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований 30.05.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_17 від 28.05.2014 року;

- цінні папери - акції SLAV Handel, Vertretung und Beteiligung AG (Австрія) у кількості 575000 штук загальною вартістю 575 000 євро, що зберігаються на депозитному рахунку в цінних паперах ОСОБА_2 НОМЕР_5 в UniCredit Bank Austria AG (Австрія) що підтверджується індивідуальною ліцензією управіління НБУ в Донецькій області №2 на розміщення валютних цінностей на рахунках за межами України від 02.04.2015 року №20-024/849, випискою з депозитного рахунку в цінних паперах ОСОБА_2 НОМЕР_5 в UniCredit Bank Austria AG (Австрія) від 12.03.2015 року.

Акції SLAV Handel, Vertretung und Beteiligung AG (Австрія) у кількості 575000 штук загальною вартістю 575 000 євро придбані відповідачем на підставі договору про майнові внески від 24.07.2006 року, що підтверджено індивідуальною ліцензією НБУ на розміщення валютних цінностей на рахунках за межами України №2 від 07.04.2006 року і змінами від 02.10.2006 року до індивідуальної ліцензії НБУ на розміщення валютних цінностей на рахунках за межами України №2 від 07.04.2006 року.

- земельні ділянки, цільове призначення яких для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на яких розташований житловий будинок АДРЕСА_5, з кадастровими номерами:

1) НОМЕР_6 площею 1,1198 га. на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ НОМЕР_18 від 24.10.2011 року;

2) НОМЕР_7 площею 0,5919 га. на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ НОМЕР_19 від 24.10.2011 року;

3) НОМЕР_8 площею 0,45 га. на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ НОМЕР_20 від 30.05.2008 року;

4) НОМЕР_9 площею 0,09 га. на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА НОМЕР_21 від 19.10.2005 року;

5) НОМЕР_11 площею 0,3 га. на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ НОМЕР_22 від 20.08.2004 року;

6) НОМЕР_10 площею 5,6745 га. на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_23 від 04.02.2003 року.

Відповідно до ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України ( 2768-14 ).

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири. Іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч.2,3 ст.358 ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх є спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 71 СК України, ст. 364 ЦК України компенсація співвласникові чи присудження одному з подружжя грошової компенсації за його частку у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на квартиру, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007, № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Як встановлено п.24 вказаної Постанови, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.

Аналізуючи правові норми які регулюють правовідносини що виникли між сторонами по справі суд приходить до наступного висновку

По-перше, відповідно до ст. 71 СК України суд може ухвалити рішення щодо поділу майна в натурі. Такий спосіб застосовується до подільних речей, тобто речей, які можна поділити без втрати їх цільового призначення (ст. 183 ЦК України).

По-друге, суд може ухвалити рішення про присудження майна одному з подружжя з покладенням на нього обов'язку виплати другому з подружжя компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності (ч.. ч. 2, 4, 5 ст. 71 СК України.). При цьому присудження такої компенсації можливе лише за згодою особи, яка її отримує, та за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Такий спосіб застосовується відносно неподільних речей.

По-третє, суд може застосувати і такий спосіб поділу майна, як розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості і частки кожного із подружжя у спільному майні. Розподіл речей є самостійним способом поділу подружнього майна та має місце при наявності кількох більш-менш рівнозначних за вартістю речей, які за своєю природою не можуть бути поділені в натурі. Так, суд може розподілити між подружжям будь-які об'єкти права спільної власності, передавши кожному з подружжя певну їх кількість.

Крім того, в процесі поділу майна суд може одночасно застосувати не один спосіб, а їх комбінацію: відносно одних видів речей застосувати їх поділ в натурі, стосовно інших - здійснити передачу одному із подружжя з зобов'язанням певної компенсації другому, а треті види речей - розподілити між сторонами з урахуванням їх вартості. При цьому враховується вартість окремих речей, а також загальна вартість майна, що передається кожному з подружжя.

Відповідно до ч.2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Перебування зазначеного спірного майна у спільній сумісній власності та його вартість сторони не оспорювали. Представник Відповідача в свою чергу не заперечувала проти задоволення позовних вимог. За таких обставин в суду достатньо доказів вважати, що сторони дійшли згоди при поділі спільного майна подружжя.

Представниками сторін в ході розгляду справи погоджено вартість майна, що є предметом позову, а саме, що вартість квартири АДРЕСА_1 становить 100 000 000, 00 гривень; вартість машиномісця НОМЕР_4 в підземній автостоянці в будинку АДРЕСА_1 становить 500 000,00 гривень; вартість квартири АДРЕСА_2 в м. становить 600 000,00 гривень; вартість житлового будинку АДРЕСА_5 становить 100 000 000,00 гривень; вартість легкового автомобіля марки Mersedes-bens модель S 500L 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований 30.05.2007 року, становить 900 000,00 гривень; загальна вартість цінних паперів - акцій SLAV Handel, Vertretung und Beteiligung AG (Австрія) у кількості 575000 штук, що зберігаються на депозитному рахунку в цінних паперах ОСОБА_2 НОМЕР_5 в UniCredit Bank Austria AG (Австрія) становить 575 000 євро, що складає 1 001 780 500,00 гривень; загальна вартість земельних ділянок, цільове призначення яких для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на яких розташований житловий будинок АДРЕСА_5, з кадастровими номерами: НОМЕР_6 площею 1,1198 га; НОМЕР_7 площею 0,5919 га; НОМЕР_8 площею 0,45 га; НОМЕР_9 площею 0,09 га; НОМЕР_11 площею 0,3 га; НОМЕР_10 площею 5,6745 га - становить 99 000 000,00 гривень.

Згідно статті 15 ЦК України встановлено, що "кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства", а статтею 16 ЦК України встановлено, що "кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу".

Статтею 16 ЦК України встановлено, що способами захисту прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом", а тому суд захищаючі порушені права позивача вважає за необхідне визнати право власності за нею на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції".)

Суд встановивши обставини справи вважає доцільним поділити спільне сумісне майно подружжя згідно погодженого представниками сторін варіанту поділу, стягнувши на користь позивача різницю вартості поділеного майна з відповідача.

Оскільки загальна вартість майна, що підлягає поділу між подружжям складає 1 302 780 500, 00 гривень, при цьому вартість майна присудженого позивачу в результаті поділу спільного сумісного майна подружжя становить 199 900 000,00 грн., а відповідачу ОСОБА_2 - 1 002 880 500,00 грн., отже на користь позивача підлягають стягненню з відповідача кошти в сумі 451 490 250,00 грн., як грошова компенсація за частку в майні спільної сумісної власності.

Вирішуючи спір, суд не приймає повне визнання позову представником відповідача у справі щодо варіанту поділу майна, оскільки вважає, що така позиція суперечать інтересам позивача.

Проведений судом поділ майна суд вважає об'єктивним, справедливим та таким, що максимально відповідає інтересам кожного з подружжя.

Встановивши вищевказані фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та проаналізувавши відповідні норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 27, 31, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 57, 60, 69, 70, 71 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007, № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя - задовольнити частково.

Поділити майно подружжя, яке належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_5 податковий номер НОМЕР_2 право особистої приватної власності на:

- житловий будинок АДРЕСА_5;

- легковий автомобіль марки Mersedes-bens модель S 500L номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_12, об'єм двигуна 5462, клір чорний, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1;

- земельні ділянки, цільове призначення яких для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на яких розташований житловий будинок АДРЕСА_5, з кадастровими номерами: НОМЕР_6 площею 1,1198 га.; НОМЕР_7 площею 0,5919 га.; НОМЕР_8 площею 0,45 га.; НОМЕР_9 площею 0,09 га.; НОМЕР_11 площею 0,3 га.;НОМЕР_10 площею 5,6745 га.

Визнати за ОСОБА_2, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2, податковий номер НОМЕР_3 право особистої приватної власності на:

- квартиру АДРЕСА_4;

- машиномісце НОМЕР_4 в підземній автостоянці в будинку АДРЕСА_1;

- квартиру АДРЕСА_2;

- цінні папери - акції SLAV Handel, Vertretung und Beteiligung AG (Австрія) у кількості 575000 штук загальною вартістю 575 000 євро, що зберігаються на депозитному рахунку в цінних паперах ОСОБА_2 НОМЕР_5 в UniCredit Bank Austria AG (Австрія).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 451 490 250,00 гривень в рахунок компенсації.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6090 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області.

СуддяМора О. М.