Справа № 577/1118/16-ц
Провадження № 2/577/405/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Кравченка В.О.

при секретарі Мирошниченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Факторингова компанія «Рантье», уточнивши вимоги в частині назви товариства, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № Р36.250.70071 від 23.10.2013 року (далі по тексту Договір), укладеним між ПАТ Ідея Банк та відповідачем, загальною сумою 43248 грн. 81 коп., що утворилася станом на 11.02.2016 року.

На обгрунтування вимог у позові зазначають, що за умовами вказаної угоди ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 34843 грн. 00 коп. взявши на себе зобовязання по його поверненню і сплаті відсотків у строки та в порядку, встановлених графіком щомісячних платежів відповідно до Договору. Проте, умов Договору не виконує внаслідок чого утворилася заборгованість.

31.12.2015 року між ПАТ Ідея Банк та ТОВ Факторингова компанія Рантье був укладений договір №31/12-2 про відступлення права вимоги (договір факторингу), за яким право вимоги по вищезазначеному Кредитному договору відступлено на користь останнього, про що відповідача повідомлено шляхом направлення відповідного листа. Оскільки добровільно борг не погашається, то просять стягнути ці кошти примусово.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує (а.с.31).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився. Судова повістка надіслана рекомендованим листом із повідомленням за місцем реєстрації повернута з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.34). За таких обставин, з урахуванням припису ст.74 ч.5 ЦПК України, вважається, що судова повістка вручена відповідачу належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 1054 ЦК України (далі Кодексу) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 526 Кодексу зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1077 Кодексу передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

За приписом ст. 1078 Кодексу предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Із матеріалів справи вбачається, що 23.10.2013 року між ПАТ Ідея Банк та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № Р36.250.70071 за умовами якого відповідачу наданий споживчий кредит у розмірі 34843 грн. 00 коп. під зобовязання по його поверненню і сплаті відсотків у строки та порядку, встановлених графіком щомісячних платежів відповідно до Договору (а.с.5-19). Проте, взятих на себе зобовязань ОСОБА_1 не виконує внаслідок чого, станом на 11.02.2016 року, за ним утворилася заборгованість загальною сумою 43248 грн. 81 коп. (а.с.23,24).

31.12.2015 року між ПАТ Ідея Банк та ТОВ Факторингова компанія Рантье був укладений договір №31/12-2 про відступлення права вимоги (договір факторингу), за яким право вимоги по вищезазначеному Кредитному договору відступлено на користь останнього, про що відповідача повідомлено шляхом направлення відповідного листа (а.с.11,20-22).

Отже, позивач правомірно звернувся з розглядуємим позовом і оскільки добровільно кредит не погашається, то вказану заборгованість слід стягнути примусово.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню і понесені останнім судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп.

Керуючись: ст.ст. 512-514, 516, 526, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57- 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» заборгованість за кредитним договором № Р36.250.70071 від 23.10.2013 року, укладеним між ПАТ Ідея Банк та ОСОБА_1, загальною сумою 43248 грн. 81 коп., що утворилася станом на 11.02.2016 року, а також судові витрати у розмірі 1378 грн. 00 коп., всього ж 44626 грн. 81 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Кравченко В. О.