Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2016 Справа №607/18108/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 міської ради, заінтересована особа Перша тернопільська державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 міська рада у листопаді 2015 року звернувся до суду з заявою про визнання спадщини померлої ОСОБА_2, яка знаходиться по вулиці ОСОБА_3Нечая, 15 у місті Тернополі, відумерлою. Обґрунтовує заяву тим, що 28 березня 2014 року померла ОСОБА_2, у власності якої перебувала 5/24 частина житлового будинку з надвірними побудовами №15 по вулиці Котовського (на даний час ОСОБА_3Нечая) в місті Тернополі. Після її смерті відкрилася спадщина на вказане майно, яке знаходиться на території територіальної громади ОСОБА_1 міської ради. З тих підстав, що будь-які спадкоємці із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори не зверталися, заявник просить визнати спадщину після смерті ОСОБА_2, відумерлою.

В подальшому заявником уточнено заявлені вимоги просив визнати спадщину померлої ОСОБА_2, а саме 5/24 частини житлового будинку з надвірними побудовами №15 по вулиці ОСОБА_3Нечая в місті Тернополі, відумеролою.

У судове засідання представник заявника ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_4 подала заяву, згідно з якою уточнені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розглянувши справу в її відсутності.

Представник заінтересованої особи Першої тернопільської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Як слідує зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 січня 1998 року, виданого державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №4-306, ОСОБА_2 є спадкоємцем ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вулиці Котовського (на даний час ОСОБА_3Нечая), 15 у місті Тернополі.

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 22 лютого 1998 року, за ОСОБА_2 зареєстровано на праві особистої приватної власності 5/24 частин житлового будинку з надвірними будівлям по вулиці Котовського (на даний час ОСОБА_3Нечая), 15 у місті Тернополі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19 січня 1988 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №4-306, про що зроблено запис в реєстрову книгу за №646.

Як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №54443409 від 02 березня 2016 року, ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить 5/24 частин домоволодіння по вулиці ОСОБА_3Нечая, 15 у місті Тернополі. Відомості з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відсутні.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД № 167336 від 29 березня 2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції, ОСОБА_6 померла 28 березня 2014 року.

Суд звертає увагу на написання прізвища померлої у зазначеному свідоцтві ОСОБА_7С, однак вважає, що запис її прізвища в ньому вчинений внаслідок помилки (описки). При цьому в суду не виникає сумнівів у достовірності належності ОСОБА_2 свідоцтва про смерть, виданого на ім'я ОСОБА_6.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 5/24 частин житлового будинку з надвірними будівлям по вулиці ОСОБА_3Нечая, 15 у місті Тернополі.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як слідує з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, виданих Першою тернопільською державною нотаріальною конторою, станом на 17 лютого 2016 року до майна ОСОБА_2, померлої 28 березня 2014 року, спадкових справ не заводилося, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Після відкриття спадщини пройшло більше двох років, проте на даний час спадщина ОСОБА_2 у вигляді вказаної частини житлового будинку з надвірними будівлями ніким не прийнята та відумерлою не визнана.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Оскільки з моменту смерті спадкодавця минув понад один рік, спадкоємців за законом чи за заповітом після смерті ОСОБА_2 немає, спадщина не прийнята, то суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Таким чином, у звязку з відсутністю спадкоємців за заповітом і за законом спадкодавця ОСОБА_2 на 5/24 частини житлового будинку з надвірними побудовами №15 по вулиці ОСОБА_3Нечая в місті Тернополі, суд приходить до переконання, що спадщина є відумерлою і її необхідно передати у власність територіальної громади ОСОБА_1 міської ради.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1220, 1269, 1270, 1272, 1277 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 234, 278, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 міської ради задовольнити.

Визнати спадщину померлої 28 березня 2014 року ОСОБА_2, а саме 5/24 частин житлового будинку з надвірними побудовами №15 по вулиці ОСОБА_3Нечая в місті Тернополі, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 січня 1998 року, виданого державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №4-306, відумеролою і передати у власність територіальної громади ОСОБА_1 міської ради.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя