Справа № 651/107/16-ц
Провадження № 2/651/31/16
Р І Ш Е Н Н Я

і м ' я м У к р а ї н и

05.04.2016 року

Верхньорогачицький районний суд

Херсонської області в складі:

судді ЗАГРУННОГО В.Г.

секретаря ДАНІЄЛЯН Е.Н.

позивача ОСОБА_1

судового розпорядника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Верхньорогачицького районного суду Херсонської області в смт.Верхній Рогачик Верхньорогачицького району Херсонської області матеріали цивільної справи № 651/107/16-ц за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_3, до КЗ Херсонської обласної ради "Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат" для чоловіків, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - директор КЗ Херсонської обласної ради "Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат" для чоловіків ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період затримки виконання судового рішення про поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

21.03.2016 року ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до КЗ Херсонської обласної ради "Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат" для чоловіків, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - директор КЗ Херсонської обласної ради "Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат" для чоловіків ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період затримки виконання судового рішення про поновлення на посаді з підстав, зазначених в заяві.

В судовому засіданні позивач пояснив, що з 01.02.2005 року він працював в Ушкальському психіатричному пансіонаті (на сьогодні повна назва вказаного підприємства - Комунальний заклад Херсонської обласної ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків) скорочено КЗХОР «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків.

16.04.2015 року директором КЗХОР «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків ОСОБА_4 було видано наказ № 29-4-К про скорочення штату працівників, яким було передбачено скорочення з 17.06.2015 року посади машиніста котельні 2 розряду (постійний), тобто тієї посади, яку він займав.

16.06.2015 року його звільнили з займаної посади машиніста котельні 2 розряду (постійний) у звязку із скороченням штату працівників. Про його звільнення було видано відповідний наказ № 54-К від 16.06.2015 року.

Вважаючи своє звільнення незаконним, він звернувся до Верхньорогачицького районного суду Херсонської області із позовом про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 25.09.2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу Херсонської обласної ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору директор Комунального закладу Херсонської обласної ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із винесеним рішенням позивач подав апеляційну скаргу. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 04.11.2015 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 25.09.2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу Херсонської обласної ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору директор Комунального закладу Херсонської обласної ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди було скасоване рішення Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 25.09.2015 року та ухвалено нове рішення, яким було вирішено:

-Визнати незаконним наказ Комунального закладу Херсонської обласної ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків від 16.06.2015 року № 54-К про звільнення ОСОБА_1;

-Поновити ОСОБА_1 на посаді машиніста котельні другого розряду (постійний) з 17.06.2015 року;

-Стягнути з Комунального закладу Херсонської обласної ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.06.2015 року по день ухвалення рішення у даній справі в сумі 5188 грн. 80 коп. та 500 грн. моральної шкоди.

Вказане рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення, тобто з 04.11.2015 року.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 235 КЗпП України прийняте судом рішення про відновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню. При цьому виконання такого рішення вважається завершеним з моменту фактичного допуску працівника до виконання попередніх обовязків на підставі відповідного акту органу, який прийняв незаконне рішення про звільнення працівника (ч. 1 ст. 76 Закону № 606).

Таким чином негайне виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі є обовязком,а не правом власника не пізніше наступного дня після проголошення судового рішення, не залежно від відкриття виконавчого провадження, видати наказ про поновлення на роботі.

Відповідачем - КЗХОР «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків позивача було поновлено на роботі тільки з 19.02.2016 року, про що видано наказ № 23-к від 19.02.2016 року про поновлення на роботі ОСОБА_1.

В період з 05.11.2015 року по 18.02.2016 року рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого ОСОБА_1 відповідачем не виконувалося. Тому цей період часу слід вважати вимушеним прогулом, який підлягає оплаті.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу розраховується згідно з Порядком затвердженим Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100, відповідно до якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Відповідно до довідки № 180 від 01.07.2015 року його середньоденна заробітна плата складала 55,20 грн. Всього рішення суду не виконувалося на протязі 74 робочих днів. Тому стягненню підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 4084,80 грн. (чотири тисячі вісімдесят чотири гривні 80 копійок).

Просить суд стягнути з Комунального закладу Херсонської обласної ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.11.2015 року по 18.02.2016 року, тобто до дня поновлення на роботі, в сумі 4084,80 грн. без утримання податків і інших обовязкових платежів. В разі визнання позову представником відповідача та третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, просить суд визнати докази по справі такими, що не підлягають доказуванню на підставі ст. 61 ЦПК України

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надіслала до суду заяву, якою просить суд справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, але надіслала заяву, якою просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю та не заперечила проти їх задоволення. Також просить суд визнати докази по справі такими, що не підлягають доказуванню на підставі ст. 61 ЦПК України.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, директор Комунального закладу Херсонської обласної ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, але надіслала заяву, якою просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю та не заперечила проти їх задоволення. Також просить суд визнати докази по справі такими, що не підлягають доказуванню на підставі ст. 61 ЦПК України.

Суд, прийнявши до уваги клопотання сторін, вважає можливим його задовольнити, визнати докази по справі такими, що не підлягають доказуванню на підставі ст. 61 ЦПК України, оскільки обставини визнані сторонами і заперечень проти заявлених позовних вимог в учасників процесу немає та задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд відповідно до частини 2 вказаної статті може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.

Конституція України, трудове та цивільне законодавство закріплює обовязок кожного неухильно додержуватися положень Конституції України та законів України, добросовісно здійснювати свої права та обовязки і встановлює юридичну відповідальність за їх невиконання та передбачає заходи примусового виконання цивільних обовязків, які виникають зокрема, безпосередньо з актів законодавства, рішення суду або договору, у разі їх невиконання боржником добровільно (стаття 68 Конституції України, статті 11, 14 ЦК України, статті 14, 367 ЦПК України, Закон України «Про виконавче провадження»).

Частиною 5 ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Статтею 236 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обовязковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

Обовязковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (ч.5 ст. 124 Конституції України). Отже з огляду на принцип загальнообовязковості судових рішень за змістом статей 14, 367 ЦПК України судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обовязковими для виконання, зокрема посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обовязків.

Отже аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обовязок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обовязок полягає у тому, що у роботодавця обовязок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після проголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч. 2 ст. 14 ЦПК України).

Поновлення працівника на роботі це повернення працівника в попередній стан, який існував до його незаконного звільнення, тому правовими наслідками поновлення на роботі працівника є надання йому попередньої роботи (посади), з тими ж функціональними обовязками, які мали місце до звільнення; здійснення оплати всього часу вимушеного прогулу у звязку з незаконним звільненням;поновлення безперервного стажу роботи.

Згідно п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів » № 9 від 06.11.1992 року у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року № 8-рп/2013, в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному звязку з положенням статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95-ВР зі змінами, необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

В абзаці 5 п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.99 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

За таких обставин, в силу ст.ст.235, 236, 237 Кодексу законів про працю України, п.п.32,34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорівабз. 5 п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.99 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», вимоги позивача є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, а позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, з відповідача в дохід Держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1% від задоволених позовних вимог, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати в даному випадку 551,20 грн. у відшкодування судового збору.

Керуючись ст. 68 Конституції України, ст.ст. 11, 14 ЦК України, ст.ст. 235, 236, 237 Кодексу законів про працю України,постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 р. №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", абз. 5 п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.99 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, ст.ст. 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_3, до КЗ Херсонської обласної ради "Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат" для чоловіків, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - директор КЗ Херсонської обласної ради "Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат" для чоловіків ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період затримки виконання судового рішення про поновлення на посаді - задовольнити в повному обсязі.

Стягнутиз Комунального закладу Херсонської обласної ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.11.2015 року по 18.02.2016 року, тобто до дня поновлення на роботі, в сумі 4084,80 грн. без утримання податків і інших обовязкових платежів

Стягнути з Комунального закладу Херсонської обласної ради «Ушкальський психоневрологічний будинок -інтернат» для чоловіків на користь держави судовий збір у в розмірі 551,20 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Верхньорогачицький районний суд Херсонської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Верхньорогачицького районного

суду Херсонської області ОСОБА_6