АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1359/16 Справа № 185/2724/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Головін В. О. Доповідач - Лаченкова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, Служба у справах дітей Павлоградської міської ради, Павлоградський районний відділ ДМС України в Дніпропетровській області, Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, Служба у справах дітей Павлоградської міської ради, Павлоградський районний відділ ДМС України в Дніпропетровській області, Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, Служба у справах дітей Павлоградської міської ради, Павлоградський районний відділ ДМС України в Дніпропетровській області, Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 особами, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на судовий збір в сумі 243.60 гривень.

В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1. Спірна квартира була надана позивачеві на підставі ордеру №243 від 02.02.1995 року. Згідно із по квартирною карткою в ній були зареєстровані з 16 березня 1995 року позивач, його дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.. В спірній квартирі була зареєстрована і донька позивача з 18.02.2010 року ОСОБА_6

В червні 2004 року відповідач за місцем свого проживання в Новоград Волинському отримує паспорт, який видається Нов-Волинським МРВ УМВС України в Житомирській області на ім'я ОСОБА_2 і реєструється в АДРЕСА_2.

З 15 липня 2004 року ОСОБА_2 реєструється за адресою свого проживання АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у відповідача народилася дитина - син ОСОБА_4, якого відповідач реєструє 08.04.2005 року за своїм місцем реєстрації в АДРЕСА_1.

В подальшому відповідач реєструє шлюб з ОСОБА_8 і виїжджає до м.Новоград-Волинського за місцем проживання свого чоловіка. В липні 2007 року відповідач змінює своє прізвище і 27 липня 2007 року їй видається паспорт на ім'я ОСОБА_2.

В матеріалах справи міститься акт КП «Павлограджитлосервіс» від 04.02.2015 року,згідно якого, на час складання акту відповідач та її син не проживають у спірній квартирі, тривалий час 4 роки, зі слів сусідів.

Відповідно довідки про реєстрацію та склад сім'ї, яка міститься в матеріалах справи від 21.04.2015 року у квартирі АДРЕСА_1 проживають - ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Аналогічну довідку відповідачем отримано 27.11.2015 року.

Отже відповідач періодично проживала в спірній квартирі.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_4 року в спірній квартирі сталася пожежа , в якій загинула мати відповідача ОСОБА_5

Після пожежі в квартирі відповідач разом із сином в спірній квартирі не проживали,оскільки необхідний був ремонт і як,пояснила відповідач в судовому засіданні їй було там важко проживати з моральної точку зору,оскільки там загинула її матір.

На момент звернення до суду, відповідач проживала на зйомній квартирі, оскільки позивач змінив один із замків в дверях квартири.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, а саме показів свідків, ОСОБА_2 як до пожежі, так і після, часто відвідувала квартиру, частково там проживала з сином, там є окрема її кімната, особисті речі.

В матеріалах справи міститься довідка КЗ « Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда », згідно якої син відповідача ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 обслуговується амбулаторією загальної практики сімейної медицини №7 і проживає за адресою АДРЕСА_1.

Іншого житла відповідач та її неповнолітній син не мають.

Зазначені докази свідчать, що відповідач не втрачала інтересу до спірної квартири, не мала наміру проживати постійно за іншою адресою .

Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім ' ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.

Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності.

Отже, відповідач періодично проживала у спірній квартирі до пожару, а з часу пожежі в спірній квартирі ІНФОРМАЦІЯ_4 року на момент звернення до суду 10.03.2015 року пройшло лише три місяці,а тому доказів того,що відповідач не проживала більше 6 місяців суду не надано.

Однак, суд першої інстанції зібраним по справі доказам не дав правильної оцінки, при наявності підстав для продовження строку на протязі якого за членом сім'ї наймача зберігається жиле приміщення відповідно до ч. 2 ст. 71 ЖК України, зробив помилковий висновок про втрату ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 права на користування квартирою.

Окрім того, суд першої інстанції не врахував інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_4., який також зареєстрований в спірній квартирі зі своєю матір'ю і позбавив його правом користування житловим приміщенням.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 рокунеобхідно скасувати і винести нове рішення,яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, Служба у справах дітей Павлоградської міської ради, Павлоградський районний відділ ДМС України в Дніпропетровській області, Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації -відмовити.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року- скасувати. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, Служба у справах дітей Павлоградської міської ради, Павлоградський районний відділ ДМС України в Дніпропетровській області, Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича