Справа № 354/449/15-ц
Провадження по справі № 2/354/124/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Гребик Л.В

секретаря Грицюк М.В.

з участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору № IFO1GA00000010 від 20.03.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав в ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в розмірі 15 000 доларів США на термін до 20.03.2028 року, який зобов'язався повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Позивачем виконано взяті на себе зобовязання шляхом надання відповідачу кредиту у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Однак, відповідач всупереч умов договору не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 22.05.2015 року виникла заборгованість в сумі 15 773, 08 доларів США, з яких 13 680, 61 доларів США - заборгованість за кредитом, 1229,51 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 21,79 долар США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 78,55 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 12,09 доларів США - штраф (фіксована частина), 750,52 доларів США - штраф (процентна складова), що за курсом 20,67 грн. за один долар відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.05.2015 року складає 326 029,52 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 526, 527, 530, 1050, 1054 Цивільного кодексу України позивач просить позов задовольнити і стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № IFO1GA00000010 від 20.03.2008 року в розмірі 15 773, 08 доларів США, що за курсом 20,67 грн. за один долар відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.05.2015 року складає 326 029,52 грн.

В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, 18.03.2016 року звернувся до суду з клопотанням, в якому вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав, та суду пояснив, що даний договір укладався під час того, як він був одружений, і вони підписували договір кредиту із дружиною, яка була його поручителем, а тому також несе боргові зобовязання перед Банком. На даний час його майновий стан, стан здоровя він є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, значний ріст курсу долара позбавляє його можливості сплачувати кредит. Тому він звернувся до Банку з заявою про реструктуризацію боргу, яка на даний час в стадії вирішення.

Суд, дослідивши письмові докази та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із наданої копії кредитного договору №IFO1GA00000010, укладеного 20.03.2008 року, між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого внаслідок зміни назви юридичної особи на підставі рішення загальних зборів акціонерів банку від 30.04.2009 року згідно Змін до Статуту (нової редакції ) є ПАТ КБ ПриватБанк) та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит в загальному розмірі 15 000 доларів США у вигляді не поновлюваної кредитної лінії на ремонт та реконструкцію житла на термін до 20.03.2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми наданого кредиту ( п. 8.1. кредитного договору).

Порядок погашення заборгованості за кредитним договором встановлено умовами п. 8.2. вказаного договору, а саме, шляхом сплати щомісячних платежів в розмірі 174, 02 долари США для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, винагородою, комісії.

Пунктами 5.1, 8.4 кредитного договору передбачено зобов'язання відповідача при порушенні зобов'язань із погашення заборгованості по кредиту сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу.

Пунктом 5.3. кредитного договору передбачено обов'язок відповідача при порушенні ним строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань за кредитним договором більш ніж на 30 календарних днів сплатити ПАТ КБ « ПриватБанк» штраф у розмірі 250 грн. плюс 5% від суми позову.

Згідно п. 5.5. кредитного договору сторонами встановлено строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором тривалістю у 5 років.

Умови договору відповідачем за кредитним договором належним чином не виконувалися. Внаслідок цього, станом на 22.05.2015 року у відповідача виникла заборгованість перед кредитором в сумі 15 773, 08 доларів США, з яких : 13 680, 61 доларів США - заборгованість за кредитом, 1229,51 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 21,79 долар США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 78,55 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 12,09 доларів США - штраф (фіксована частина), 750,52 доларів США - штраф (процентна складова), що стверджується наданим розрахунком заборгованості.

Таким чином судом встановлено, що відповідач допускав порушення умов договору в частині розміру і строків погашення кредиту і сплати відсотків та інших передбачених договором платежів,- чим порушив свої зобов'язання перед позичальником.

Вищевказані обставини підтверджуються документальними доказами, що є в матеріалах справи та не спростовані відповідачем.

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка.

Згідно положень ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Оскільки зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог вищезазначеного чинного законодавства, в звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, позивач вправі вимагати дострокового повернення кредиту, сплати відсотків та інших передбачених договором платежів.

Посилання відповідача на те, що виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено договором поруки з його колишньою дружиною, яка також несе боргові зобовязання перед Банком, не заслуговують на увагу, оскільки суду не надано доказів укладення договору поруки.

У абз. 2, 3 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення» судам роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій, пені за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами України.

Отже, пеня, штраф можуть обчислюватись і стягуватись лише в національній валюті України - гривні. Тому пеня та штраф підлягають стягненню з відповідача в національній валюті за курсом НБУ на час постановлення рішення суду, який становить 2669,9975 грн. за 100 доларів США.

За таких обставин, позов слід задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № IFO1GA00000010 від 20.03.2008 року, яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі13 680, 61 доларів США, заборгованості за процентами в сумі 1229,51 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 21,79 долар США, пені в сумі 2097,28 грн. ( 78,55 доларів США х 26,699975 грн.), штрафів в сумі 322,80 грн.( 12,09 доларів США х 26,699975 грн.) фіксована частина, 20038,87 грн. - процентна складова ( 750,52 доларів США х26,699975 грн).

Питання судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 526, 527,530, 536, 549, 551, 610, 611, 612, 638, 1049, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 213-215, 88 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору № IFO1GA00000010 від 20.03.2008 року в сумі 14931,91 доларів США ( чотирнадцять тисяч дев"ятсот тридцять один доларів США 91 цент ), з яких : 13 680, 61 доларів США - заборгованість за кредитом, 1229,51 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 21,79 долар США - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також 2097,28 грн. (дві тисячі дев"яносто сім гривень 28 коп.) пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 322,80 грн. (триста двадцять дві гривні 80 коп.) штрафу (фіксована частина), 20038,87 грн. (двадцять тисяч тридцять вісім гривень 87 коп.) штрафу (процентна складова) та 3260, 30 грн. ( три тисячі двісті шістдесят гривень 30 копійок ) судових витрат по справі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Яремчанський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі і не були присутніми під час його проголошення - протягом 10 днів з часу отримання копії рішення.

Рішення в повному обсязі складене 23.03.2016 року.

Суддя: ОСОБА_2