Справа № 368/130/16-ц
Провадження № 2/368/159/16
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"01" березня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Державна реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

встановив:

позивачі просять суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_4 право власності на 5/6 частин житлового будинку та за ОСОБА_2 в порядку спадкування після ОСОБА_4 право власності на 1/6 частин житлового будинку (загальна площа приміщень 151,4 кв. м., загальна площа 146,2 кв. м., житлова площа 75,7 кв. м., допоміжна площа 70,5 кв. м., площа літніх приміщень 5,2 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями (погріб з шийкою під Б, прибудова під літ. а, прибудова під літ. а1, прибудова під літ. а2, веранда під літ. а3, прибудова під літ. а4, сарай-літня кухня під літ. Б, гараж під літ. б1, сарай під літ. б2, убиральня під літ. б3, навіс під літ. б4, огорожа під літ. h, ворота під літ. h1, огорожа під літ. h2, хвіртка під літ. h3, колодязь питний під літ. L, ґанок під літ. N, вимощення під літ. t), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4.

За життя ОСОБА_4 згідно договору дарування 18.07.1978 року належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1

Отже, після смерті ОСОБА_4 залишився вищезазначений житловий будинок.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

08 вересня 2011 р. ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 4277.

Відповідно до вищезазначеного заповіту ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було, з чого воно не складалось і все те, що йому належатиме на день його смерті і на що за законом матиме право заповів сину ОСОБА_1.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця, та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_4 із спадкоємців першої черги, крім ОСОБА_1, залишились його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3. Інших спадкоємців не залишилось, оскільки інших дітей у ОСОБА_4 не було.

Син ОСОБА_4 ОСОБА_3 на момент смерті батька з ним не прожив та протягом встановленого шестимісячного строку не подавав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини ОСОБА_4, а отже вважається таким, що не прийняв спадщину батька.

Дружина ОСОБА_4 ОСОБА_2 на момент смерті чоловіка проживала разом із ним, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину чоловіка. При цьому, згідно ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України (малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка)) дружина ОСОБА_4 ОСОБА_2 має право на обов'язкову частку у спадщині ОСОБА_4 не залежно від змісту його заповіту, а саме: ОСОБА_2 має право на 1/6 часину спадкового майна чоловіка ОСОБА_4

Отже, враховуючи те, що син ОСОБА_4 ОСОБА_3 не прийняв спадщини свого батька, інших спадкоємців першої черги після ОСОБА_4 немає, позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, успадковують всю спадщину ОСОБА_4 в таких частка: ОСОБА_1 - 5/6 частин; ОСОБА_2 - 1/6 частина.

У зв'язку з відкриттям спадщини ОСОБА_4 вони у встановлений шестимісячний строк прийняли спадщину шляхом звернення до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4, що підтверджується листом нотаріальної контори.

Після прийняття спадщини для оформлення свідоцтва про право на спадщину позивачі звернулись до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори, яка попросила їх надати правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок на ім'я ОСОБА_4

На вимогу нотаріуса вони надали договір дарування 18.07.1978 року, згідно якого ОСОБА_4 отримала у власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 Проте, державний нотаріус відмовила їм в оформленні свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок, оскільки після укладання договору дарування 18.07.1978 року ОСОБА_4 не зареєстрував свого права власності на житловий будинок.

Вони звернулись до КП КОР «Південне БТІ» для з'ясування питання чи було зареєстровано ОСОБА_4 право власності згідно договору дарування 18.07.1978 року. На їхнє звернення було надано довідку № 1852 від 03.11.2015 р., з якої вбачається, що ОСОБА_4 не зареєстрував за собою право власності на житловий будинок.

В зв'язку з чим, нотаріусом було рекомендовано їм звернутись до суду щодо визнання за ними в порядку спадкування права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 який належав ОСОБА_4

Отже, за умов відсутності реєстрації права власності на житловий будинок за ОСОБА_4, вони не можуть у встановленому порядку оформити через нотаріальну контору та прийняти у спадщину житловий будинку за адресою: АДРЕСА_1

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій вона просила її позовні вимоги задовольнити та розглядати справу без її присутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення телеграми, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Вислухавши позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 234 Цивільного-процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав.

15 жовтня 2011 р. помер ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи у заповіті.

08 вересня 2011 р. ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 4277.

Відповідно до вищезазначеного заповіту ОСОБА_4 все своє майно де б воно не було, з чого воно не складалось і все те, що йому належатиме на день його смерті і на що за законом матиме право заповів синові, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у статтях 1261-1265 того Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_4 із спадкоємців першої черги залишились його син ОСОБА_1 та дружина - ОСОБА_2, а інший син - ОСОБА_3 на момент смерті спадкодавця з ним не прожив та протягом встановленого шестимісячного строку не подавав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини ОСОБА_4, а отже вважається таким, що не прийняв спадщину батька.

Дружина ОСОБА_4 ОСОБА_2 на момент смерті чоловіка проживала разом із ним, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину чоловіка. При цьому, згідно ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України (малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка)) дружина ОСОБА_4 ОСОБА_2 має право на обов'язкову частку у спадщині ОСОБА_4 не залежно від змісту його заповіту, а саме: ОСОБА_2 має право на 1/6 часину спадкового майна чоловіка ОСОБА_4

Отже, враховуючи те, що син ОСОБА_4 ОСОБА_3 не прийняв спадщини свого батька, інших спадкоємців першої черги після ОСОБА_4 немає, позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, успадковують всю спадщину ОСОБА_4 в таких частка: ОСОБА_1 - 5/6 частин; ОСОБА_2 - 1/6 частина.

У зв'язку з відкриттям спадщини ОСОБА_4 позивачі у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернулися до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Щодо до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 заведена спадкова справа за №368/2011 року за заявою на прийняття спадщини поданою ОСОБА_2, 23 листопада 2011 року за №768, та за заявою на прийняття спадщини поданою ОСОБА_1 від 13 січня 2012 року за № 22.

Правом власності, згідно частини першої статті 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Про те, оформити спадкові права на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті спадкодавця позивачі не має змоги, так як вказаний будинок спадкодавцем за життя не був зареєстрований у визначеному законодавчо встановленому порядку, а тому відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт нерухомості, який відповідно до вимог закону підтверджує право власності на нього, а тому нотаріусом відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, що підтверджується вмотивованою відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат», що підтверджується доданою постановою від 16.12.2015 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили.

Вказане в судовому засіданні підтверджується наявними в справі доказами, які є належними та допустимими, а тому суд визнає за ОСОБА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_4 право власності на 5/6 частин житлового будинку (загальна площа приміщень 151,4 кв. м., загальна площа 146,2 кв. м., житлова площа 75,7 кв. м., допоміжна площа 70,5 кв. м., площа літніх приміщень 5,2 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями (погріб з шийкою під Б, прибудова під літ. а, прибудова під літ. а1, прибудова під літ. а2, веранда під літ. а3, прибудова під літ. а4, сарай-літня кухня під літ. Б, гараж під літ. б1, сарай під літ. б2, убиральня під літ. б3, навіс під літ. б4, огорожа під літ. h, ворота під літ. h1, огорожа під літ. h2, хвіртка під літ. h3, колодязь питний під літ. L, ґанок під літ. N, вимощення під літ. t), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та за ОСОБА_2 в порядку спадкування після ОСОБА_4 право власності на 1/6 частин житлового будинку (загальна площа приміщень 151,4 кв. м., загальна площа 146,2 кв. м., житлова площа 75,7 кв. м., допоміжна площа 70,5 кв. м., площа літніх приміщень 5,2 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями (погріб з шийкою під Б, прибудова під літ. а, прибудова під літ. а1, прибудова під літ. а2, веранда під літ. а3, прибудова під літ. а4, сарай-літня кухня під літ. Б, гараж під літ. б1, сарай під літ. б2, убиральня під літ. б3, навіс під літ. б4, огорожа під літ. h, ворота під літ. h1, огорожа під літ. h2, хвіртка під літ. h3, колодязь питний під літ. L, ґанок під літ. N, вимощення під літ. t), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1

Також суд вважає за необхідне стягнути з позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 563 грн. 86 коп. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Державна реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_4 право власності на 5/6 частин житлового будинку (загальна площа приміщень 151,4 кв. м., загальна площа 146,2 кв. м., житлова площа 75,7 кв. м., допоміжна площа 70,5 кв. м., площа літніх приміщень 5,2 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями (погріб з шийкою під Б, прибудова під літ. а, прибудова під літ. а1, прибудова під літ. а2, веранда під літ. а3, прибудова під літ. а4, сарай-літня кухня під літ. Б, гараж під літ. б1, сарай під літ. б2, убиральня під літ. б3, навіс під літ. б4, огорожа під літ. h, ворота під літ. h1, огорожа під літ. h2, хвіртка під літ. h3, колодязь питний під літ. L, ґанок під літ. N, вимощення під літ. t), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після ОСОБА_4 право власності на 1/6 частин житлового будинку (загальна площа приміщень 151,4 кв. м., загальна площа 146,2 кв. м., житлова площа 75,7 кв. м., допоміжна площа 70,5 кв. м., площа літніх приміщень 5,2 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями (погріб з шийкою під Б, прибудова під літ. а, прибудова під літ. а1, прибудова під літ. а2, веранда під літ. а3, прибудова під літ. а4, сарай-літня кухня під літ. Б, гараж під літ. б1, сарай під літ. б2, убиральня під літ. б3, навіс під літ. б4, огорожа під літ. h, ворота під літ. h1, огорожа під літ. h2, хвіртка під літ. h3, колодязь питний під літ. L, ґанок під літ. N, вимощення під літ. t), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кагарлик Київської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь держави судовий збір на р/р 0324, МФО 821018, код 22030001, ЄДРПОУ - 37341907, банк - ГУ ДКСУ у Київській області в сумі 3 563 (три тисячі п'ятсот шістдесят три) грн. 86 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко