АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/1384/16 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Міхелєвої Я.С.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, яка діє в інтересах малолітньої особи ОСОБА_9, третя особа - Київський районний відділ у м. Харкові Головного управління ДМС у Харківській області про виселення з квартири та зняття з реєстрації, -

встановила:

У грудні 2015 року ТОВ «Фінанс Траст Груп» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2011 р. позов ПАТ «СЕБ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2013р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29.04.2014р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.06.2014р., позовні вимоги ПуАТ «Фідобанк» про виселення та зняття з реєстрації відповідачів з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення задоволено повністю.

Всупереч зазначеному рішенню іпотекодавець - ОСОБА_1 порушує норми законодавства та перешкоджає іпотекодержателю в реалізації законних прав щодо предмета іпотеки не тільки тим, що не виконує рішення судів від 07.06.2011р. та 06.11.2013р., але і тим, що зареєструвала місце проживання у квартирі свого чоловіка ОСОБА_10 з 03.07.2014 р. та сторонніх осіб - ОСОБА_7 з 11.09.2014 р., ОСОБА_8 з 11.09.2014 р. і малолітнього ОСОБА_9 з 18.09.2014 р.

Вважає, що зазначене свідчить про ненадійність, недобросовісність та небажання відповідача виконувати взяті на себе зобов'язання, що вказує на наявність обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Просили заборонити Київському районному відділу у м. Харкові ГУ ДМС у Харківській області реєструвати будь - яких осіб в квартирі АДРЕСА_2.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року заяву ТОВ «Фінанс Траст Груп» про забезпечення позову задоволено. Заборонено Київському районному відділу у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби у Харківській області реєструвати будь - яких осіб в квартирі АДРЕСА_2.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається на які саме обставини посилався позивач, та з існуванням яких саме обставин погодився суд першої інстанції, обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову. Також розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд у порушення норм процесуального права не перевірив аргументованість заяви та докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, не пересвідчився в існуванні реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не з'ясував відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам та не навів обґрунтованих мотивів задоволення заяви.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Забезпечуючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Частина 3 цієї статті встановлює вичерпний перелік підстав для забезпечення позову, а саме: якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За загальним правилом заявник зобов'язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Стаття 152 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову, який не є вичерпним.

Згідно ч. 1 п. 2, ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані щодо відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і відповідно до ст. 210 ЦПК України повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановлені ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2013р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29.04.2014р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.06.2014р., позовні вимоги ПуАТ «Фідобанк» про виселення та зняття з реєстрації відповідачів з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення задоволено повністю.

Апеляційна скарга не містить доказів того, що відповідачі виконали чи мають намір виконувати рішення Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2013 р.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судова колегія вважає, що існує реальна загроза правам та інтересам позивача, за захистом яких він звернувся до суду, заборона Київському районному відділу у м. Харкові ГУ ДМС у Харківській області реєструвати будь - яких осіб в квартирі АДРЕСА_2, як спосіб забезпечення позову, є обґрунтованим, відповідає вимогам розумності та адекватності, забезпечує збалансованість інтересів сторін, оскільки саме цей захист спроможний забезпечити захист інтересів позивача до вирішення спору по суті.

За таких обставин ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Враховуючи викладені обставини та керуючись ст. ст. 109, 115, 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -