Ухвала

іменем україни

03 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення.

Позивачка посилалася на те, що відповідач перебуває на реєстраційному обліку в квартирі АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності. Позивачка вказувала, що відповідач чинить їй перешкоди у користуванні власністю шляхом заміни замків до квартири. На підставі ст. 321 ЦК України позивачка просила позов задовольнити та усунути їй перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4 з неї.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Усунено ОСОБА_3 перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити квартиру АДРЕСА_1 від належних йому речей.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення не відповідають вказаним вимогам.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 07 серпня 2014 року, згідно з яким ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_3 вказану квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла.

Відповідно до довідки форми № 3, виданої КП «Лісове Подільського району м. Києва» від 29 грудня 2014 року № 121620 у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані дві особи: ОСОБА_3 - власник особового рахунку та ОСОБА_4- чоловік колишнього власника.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, керуючись ст. ст. 319, 391 ЦК України дійшов висновку про усунення ОСОБА_3 перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення ОСОБА_4 зі спірної квартири.

Проте повністю з таким висновком погодитись не можна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 серпня 2014 року між ОСОБА_6 та позивачкою було укладено договір дарування, згідно з умовами якого ОСОБА_6 подарувала позивачці квартиру АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - чоловік ОСОБА_6 (попереднього власника) з 20 липня 1999 року проживає та зареєстрований у спірній квартирі, іншого житла не має.

Крім того, ОСОБА_4 звертався до суду з заявою про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання недійсним договору дарування від 07 серпня 2014 року.

Згідно з ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання недійсним договору дарування.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій на вказані обставини уваги не звернули, не встановили обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, належним чином не перевірили доводи відповідача, що у свою чергу призвело до поверхневого вирішення спору.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О.Писана