АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 668/3852/15-ц Головуючий в І інстанції Зубов О.С.
Номер провадження №22 -ц/791/359/16-ц Доповідач Фурман Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Фурман Т.Г.,

суддів: Пузанової Л.В.

Чиркової К.Г.

секретар Гуров Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3, на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 12 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом, зазначаючи про те, що їй на праві власності належить 44/100 частин домоволодіння під НОМЕР_1, що розташоване в АДРЕСА_1, які складаються із житлового будинку літ "Б" з прибудовою літ "Б" та „б-1", 1/6 частини водопроводу № 1, 13/100 частини огорожі №3.

ОСОБА_3 є власником 34/100 частин зазначеного домоволодіння.

Стіна її житлового будинку межує з господарськими забудовами-сараями під літ „В" та „И", які використовує відповідачка.

Посилаючись на те, що в 2011 році відповідачкою до цих господарських споруд був добудований другий поверх без дотримання будівельних норм і правил, внаслідок чого всі опади у вигляді дощу та снігу стікають з даху цих сараїв і призводять до затоплення та пошкодження її частини будинку, а саме, стелі, стін та покриття полу, усунення яких потребує матеріальних затрат, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 20 000 гривень, а також моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 12 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 15 297 грн., з яких 5537 грн. - у відшкодування майнової шкоди, 2000 грн. - у відшкодування моральної шкоди, 4260 грн. - у відшкодування витрат за оплату роботи експерта по проведенню судової будівельно-технічної експертизи, 3500 грн. - у відшкодування витрат за оплату юридичних послуг та 250 грн. у відшкодування витрат на сплату судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що домоволодіння під НОМЕР_1, що розташоване в АДРЕСА_1 належить шести співвласникам.

На підставі договору дарування від 12.11.2008 року ОСОБА_4 належить 13/100 частин цього домоволодіння.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 21 квітня 2009 року позивачці виділена в натурі її частка із майна, що є у спільній частковій власності, яка складається із житлового будинку літ "Б" з прибудовою літ "Б" та „б-1", 1/6 частини водопроводу № 1, 13/100 частини огорожі №3 і становить 44/100 частин домоволодіння.

ОСОБА_3 належить 34/100 частин зазначеного домоволодіння, реальний виділ її долі не проведений, однак, відповідачкою не заперечується постійне користування сараями під літ. „В" та „И".

Згідно технічної документації ці господарські споруди є одноповерховими будівлями, однак, фактично мають надбудову, проектна документація на яку відсутня.

Сарай під літ „В" та прибудова літ. „б" мають спільну стіну, покрівля сараю знаходиться над дахом прибудови, водовідводами не обладнана.

01.02.2015 року комісією квартального комітету № 12 Суворовського у м. Херсоні району було проведено обстеження житлового приміщення, належного позивачці, в ході якого встановлено затоплення цього приміщення, а саме стін, стелі, підлоги, про що був складений акт в якому зазначено, що затоплення відбулося з вини ОСОБА_3, яка на належному їй сараї добудувала другий поверх і вся вода з даху цієї надбудови стікає на спільну стіну, де не зроблені жолоби для стоку води.

В акті обстеження житлового будинку літ "Б" від 03.02.2015 р., комісією Суворовського райвиконкому, встановлено, що щільно до будинку літ. "Б" прибудовано два сараї літ. "В" та літ. "И", покрівля сараю літ. "В" знаходиться над дахом прибудови літ. "б", відсутність водовідводів на будівлях, щільність забудови призводять до збирання дощової води біля будівель та намокання стін будинку.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 42 від 04.07.2015 року причиною залиття приміщень житлового будинку літ. "Б, б", власником яких є ОСОБА_4, стало:

-будівництво надбудов над будівлями літ. „В" та „И" з порушенням вимог містобудівного законодавства, державних будівельних норм;

-сполучення конструктивних елементів дахів будівель літ. „б" і літ. "В", літ. "Б" і літ. „И" з порушенням вимог ДБН В.2.6-14-97 „ Покриття будівель і споруд";

-відсутність системи організованого водовідведення від будівель літ. „В" та літ. "И" виконаної у відповідності із вимогами ДБН В.2.6-14-97 „ Покриття будівель і споруд";

-розташування частини системи водовідведення з даху будівлі літ. "В" над дахом будівлі літ. "б";

-відсутність герметичності на вузлі сполучення будівель літ. „Б" та літ. "И".

Зазначені вище обставини у встановленому процесуальним законодавством порядку відповідачкою не спростовані.

За змістом ст. 1166 ЦК України для покладання на особу відповідальності за завдану майнову шкоду необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина.

Враховуючи, що відповідачка в порушення вимог чинного законодавства, державних будівельних норм здійснила надбудови над будівлями літ. „В" і літ. „И", не забезпечивши ці надбудови системою централізованого водовідведення та герметичністю вузлів сполучення будівель, що спричинило залиття належного позивачці приміщення, і зазначена обставина є у причинному зв'язку із завданою позивачці шкодою, яка відповідно до ст. 1166, 1167 ЦК України підлягає відшкодуванню в об'ємі наданих позивачем доказів, які відповідачкою в установленому законом порядку не спростовані, колегія суддів вважає, що за обставинами справи в межах наданих доказів, суд обґрунтовано прийшов до висновку про наявність передбачених ст. 1166,1192ЦК України підстав відповідальності відповідачки за заподіяну позивачці шкоду.

При цьому, колегія суддів вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України, що регулюють спірні правовідносини, визначений судом першої інстанції залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, ступеня вини особи, яка заподіяла шкоду та з врахуванням вимог розумності і справедливості.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Посилання апелянта на те, що розмір відшкодування шкоди, визначений судом, відповідно до ст. 1193 ЦК України має бути зменшений з врахуванням ступеня вини потерпілої, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідачкою не доведено та судом не встановлено грубу необережність потерпілої у виникненні шкоди.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди у зв'язку з тим, що позивачка за зазначеною адресою не проживає, є недоведеними і позбавлені правового обґрунтування.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Доводи апелянта щодо застосування пропорційності розподілу судових витрат є безпідставними, оскільки, позивачем подана позовна заява, в якій міститься дві самостійні вимоги: одна майнового характеру, друга - немайнового, які є окремими об'єктами справляння судового збору.

Позивачкою був сплачений мінімальний платіж судового збору за вимогу майнового характеру, і ця сума була стягнута судом при постановлені судового рішення.

Питання щодо достягнення судового збору за іншою вимогою судом не вирішувалося.

Крім того, позовні вимоги майнового характеру позивачем були уточнені в процесі розгляду справи, розмір відшкодування матеріальної шкоди позивачем зменшений відповідно до висновків експерта, і в цій частині судом задоволені.

Розмір компенсації витрат на правову допомогу визначений судом відповідно до ст. 84 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року "Про граничні розміри компенсаційних витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", зважаючи на розумність цих витрат, їх відповідність складності, обсягу, характеру наданої правової допомоги, витраченого часу.

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, стягнуті судом відповідно до ст. 86 ЦПК України, згідно квитанції № 4889179 від 05.06.2015 р.

Зазначені витрати були понесені позивачкою і документально підтверджені.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г. Фурман

Судді: Л.В. Пузанова

К.Г. Чиркова