У х в а л а

іменем україни

27 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 листопада 2012 року відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, що разом з Умовами та правилами надання продукту кредитних карт становлять укладений між сторонами кредитний договір, ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 14 467 грн 37 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилась кредитна заборгованість, яка станом на 11 лютого 2014 року складала 22 107 грн 17 коп., позивач просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідача указану суму заборгованості.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 02 листопада 2012 року в розмірі 22 107 грн 17 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Судами встановлено, що 02 листопада 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, згідно з якою позичальник отримала кредит у розмірі 14 467 грн 37 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно розрахунку кредитної заборгованості за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості станом на 11 лютого 2014 року спірна заборгованість складала 22 107 грн 17 коп., з яких: 14 467 грн 37 коп. - заборгованість за кредитом; 3 329 грн 19 коп. - заборгованість за процентами; 2 781 грн 70 коп. - штрафи згідно п.п. 2.2. генеральної угоди; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), та 1028,91 грн. - штраф (процентна складова), які нараховані відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що сума кредитної заборгованості за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 02 листопада 2012 року складає 22 107 грн 17 коп. і указана сума підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь позивача, оскільки позичальник порушила виконання своїх кредитних зобов'язань.

При цьому, судами першої та апеляційної інстанцій враховано, що договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у зв'язку із чим оскаржені судові рішення відповідають вимогам щодо їх законності та обґрунтованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскаржених судових рішень, а фактично зводяться до переоцінки доказів і не згоди з висновками судів з їх оцінки, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст. 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД.Д. Луспеник
Судді:Б.І. Гулько
О.В. Закропивний
С.Ф. Хопта
С.П. Штелик