Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/868/16 Головуючий у 1 інстанції: Мєркулова Л.О.
Є.У.№ 320/9621/15-ц Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ТОВ «Ласточка» про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на частину майна, яка є об'єктом права спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що в березні 1996 року він почав проживати з ОСОБА_4, відповідачем по справі. 29.12.1999 року вони зареєстрували шлюб. 26.04.2012 року шлюб між ними був розірваний.

За їх спільне життя, як подружжя, 27.03.1997 р. на базі організації орендарів «Ласточка» було створено ТОВ «Ласточка». До складу учасників товариства входило 14 осіб.

Головою правління була обрана його дружина - ОСОБА_4 Було створено статутний фонд товариства у розмірі 9 375 грн., який був розподілений на частки. Одна частка становила 5 грн. На момент створення товариства частка ОСОБА_4 в уставному фонді підприємства складала 575 часток. На всіх інших учасників товариства було розподілено по 100 часток (по 500 грн.)

Позивач теж разом з ОСОБА_4 працював на вищезазначеному підприємстві.

Протягом 1997 року вони із спільного сімейного бюджету внесли до статутного фонду підприємства - холодильник «Смоленск-33» та машину для частки меблевої обшивки та килимів на загальну суму 2363 грн.У червні 1997 року ОСОБА_4 було призначено директором ТОВ «Ласточка» і з того часу ТОВ «Ласточка» постійно здійснювало господарську діяльність під керівництвом постійного директора ОСОБА_4

13 жовтня 2006 року відповідно до договору № 235 купівлі-продажу об'єкта комунальної власності було передано у право власності комунальне майно м. Запоріжжя, яке належало територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на підставі рішення Запорізької міської ради від 29.04.1992 року № 7 шляхом приватизації способом викупу будівлі-хімчистки загальною площею за внутрішніми замірами 1150,7 кв.м з парканом та замощенням, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Право власності на зазначений об'єкт нерухомості перейшов до ТОВ «Ласточка в особі директора ОСОБА_4 Вартість придбаного об'єкта, сплаченого з виключного капіталу та оборотних коштів ТОВ « Ласточка» склала 555 816 грн.

26 листопада 2008 року частка ОСОБА_4 в статутному капіталі ТОВ «Ласточка» була збільшена за рахунок придбання з їх спільного сімейного бюджету додаткових часток у інших учасників товариства та склала відповідно протоколу б/н від 26.11.2008 року - 1375 часток на суму 6875 грн. Кількість засновників товариства було зменшено до 4 осіб.

Позивач вважає, що придбання ОСОБА_4 1375 часток в ТОВ «Ласточка» є спільним сумісним майном подружжя.

У 2012 році після розірвання шлюбу позивач заявив свої права на 1/2 частину часток, и: належать ОСОБА_4 Спочатку вона уникала від розподілу часток і згодом повідомила позивача, ш розподіл часток між ними неможливий, адже на теперішній час вона є директором ТОВ «Ласточка» т не співвласником.

Уточнивши позовні вимоги та посилаючись на зазначені обставини, просив суд, стягнути на його користь компенсацію 1/2 частки, що належала ОСОБА_3 відповідне ж протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Ласточка» та додатково підлягає розподілу дивіденди та доходи підприємства, що були придбані за рахунок спільних коштів подружжя ОСОБА_3, а отже нерухоме майно у вигляді будівлі-хімчистки.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 мала 1375 часток уставного капіталу ТОВ «Ласточка» т суму 6875 грн., її частка складала 73% від уставного капіталу товариства, таким чином спільно нажите нерухоме майно становить 73/100, а після розподілу спільного сумісного майна подружжя часткав ОСОБА_3 складає 1/2 частину від 73/100 часток ОСОБА_4., що становить 37/100 частин будівлі.

Позивач у своєму позові просить встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу його, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з березня 1996 року по 29.12.1999 року. Визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та осіб, що проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, що підлягає розподілу наступне майно: в статутному капіталі ТОВ «Ласточка» - 1375 частиш на суму 6875 грн., будівля хімчистки з парканами та замощенням загальною площею 1150, 7 кв.м. розташована за адресою: АДРЕСА_1

Провести розділ майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділивши позивачу 1/2 частину в статутному капіталі ТОВ «Ласточка» 1375 часток на суму 6875 грн.; поділити будівлю хімчистки з парканами та замощенням. Стягнути з ОСОБА_4 на його користь компенсацію 1/2 частини вартості частки в статутному капіталі ТОВ «Ласточка» -1375 частин. Визнати право власності ОСОБА_3 на 37/100 частин будівлі хімчистки за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 3136,34 грн.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що на час виникнення спірних правовідносин, вони регулювалися Кодексом Законів про шлюб, за положеннями якого спільне проживання без реєстрації шлюбу не створювало презумпції спільності майна, придбаного в цей період.

Вимагаючи визнання факту спільного проживання з березня 1996 року з метою доведення факту спільної участі у створенні ТОВ «Ласточка», разом з тим позивач не довів, що його особисті кошти за домовленістю з відповідачкою були вкладені в придбання ТОВ «Ласточка» або його майна. Не доведено і розмір цих коштів, хоча за положеннями чинного на той час Закону «Про власність» частка у спільному майні визначається ступенем трудової участі, письмовою угодою тощо.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Ласточка» було створено на базі організації орендарів, до яких позивач не входив.

Подальший перерозподіл часток у статутному капіталі ТОВ «Ласточка» відбувався за згодою учасників і саме внаслідок такого перерозподілу змінювався розмір часток ОСОБА_4, яка наразі виключена зі складу учасників.

За ст. 10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Незважаючи на зазначені положення ЦПК позивач не довів, що він набув прав власності на частину статутного капіталу ТОВ «Ласточка».

Посилаючись у апеляційній скарзі на ст. 28 ЗУ «Про господарські товариства», на ст. 61 СК, позивач зазначає, що має право на поділ одержаних доходів або частини внеску до статутного капіталу ТОВ «Ласточка», але він вимагає не поділу одержаних доходів, а виділу йому часток у ТОВ «Ласточка» та виділу частини нерухомого майна.

Разом з тим, жодним законом не передбачено право осіб, які навіть за умови доведення участі у придбанні майна товариства, мають право на розподіл нерухомого майна товариства та право на частки у статутному капіталі. Тож суд правомірно відхилив позовні вимоги в частині визнання права власності на частину нерухомого майна та розподіл його в натур, і а також про визнання права власності на ? частину часток у статутному капіталі, що належить ОСОБА_4,та стягнення вартості цих часток.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст.308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: