Справа № 546/127/156-ц
Номер провадження 2/546/162/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2016 року селище Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області в складі :
головуючого - судді Беркути Л.Г.
при секретарі - Захарченко Л.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Решетилівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на наступне.
28 серпня 2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського РУЮ у Полтавській області, актовий запис № 87. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Спочатку їхнього подружнього життя з відповідачем стосунки були нормальними, але згодом з'ясувалося, що їхній шлюб є помилкою, сімейне життя не склалося, вони мають різні погляди на життя, на ґрунті взаємних непорозумінь, звинувачень виникають постійні сварки, по цій причині вони втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного, фактичні шлюбні відносини між ними припинились і поновлювати їх вони не збираються, спільне господарство вони не ведуть та приживають окремо, примирення, подальше спільне проживання і збереження шлюбу між нею та відповідачем неможливе, а подальше подружнє життя з відповідачем буде суперечити її інтересам.
Малолітній син перебуває на її повному утриманні, проживає з нею і спору про його місце проживання не має, в даний час вона працює і отримує невелику заробітну плату, інших джерел доходу не має. Відповідач ухиляється від витрат, пов'язаних з утриманням та вихованням дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча він здоровий та працездатний, має постійний дохід, ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини ставить її сім'ю у дуже скрутне матеріальне становище, вважає, що відповідач повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття, а тому прохає шлюб між ними розірвати, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частки всіх доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує /а.с. 19/.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився без поважної причини, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с.18/.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 28 серпня 2007 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського РУЮ у Полтавській області 28 серпня 2007 року, актовий запис № 87 /а.с.6/.
Судом також встановлено, що сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського РУЮ у Полтавській області 31 серпня 2009 року /а.с. 7/.
Син проживає з матір'ю - ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області від 16 лютого 2016 року № 02-34/1338 /а.с.10/.
Також судом встановлено, що сімейне життя сторін не склалося, вони мають різні погляди на життя, на ґрунті взаємних непорозумінь, звинувачень виникають постійні сварки, з цієї причини вони втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного, фактичні шлюбні відносини між ними припинились і поновлювати їх вони не збираються, спільне господарство вони не ведуть та приживають окремо, примирення, подальше спільне проживання і збереження шлюбу між позивачкою та відповідачем неможливе, а подальше подружнє життя з відповідачем буде суперечити інтересам позивачки.
Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із подружжя, що встановлено судом.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб підлягає розірванню.
Також судом встановлено, що син знаходиться на утриманні матері, відповідач не приймає участі в її утриманні, матеріальну допомогу в грошовій чи натуральній формі не надає.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Таким чином, враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, всі витрати несе позивачка, а відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та створювати для неї необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя, суд знаходить обґрунтованими вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів.
При цьому згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частина 2 цієї ж статті визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
З наведених підстав, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 551,20 грн., та стягнути на користь позивачки суму сплаченого судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 551,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 112, 141, 180-184, 191 СК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 28 серпня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського РУЮ у Полтавській області, актовий запис № 87 між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - Тригуб) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця села Федіївка Решетилівського району Полтавської області, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 лютого 2016 року до досягнення сином повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його отримання сторонами, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: