Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/10/2016 Справа № 2-745/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 року Комiнтернiвський районний суд м. Харкова у склaдi:

головуючого cyддi Григор?єва Б.П..

при секретарі Вакуленко Л.І.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданні у залі суду в місті Харкові скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В :

До Комінтернівського районного суду м. Харкова звернувся зi скаргою представник ОСОБА_1, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ щодо ненадіслання стягувачу постанов про відкриття виконавчих проваджень, невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харова від 26.12.2014 року протягом двох місяців, зобов*язати державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ невідкладно направити засобами поштового зв*язку на адресу стягувача постанови про відкриття виконавчих проваджень, невідкладно вичнити дії щодо реального виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2014 року, стягнути з Комінтернівського ВДВС ХМУЮ понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 6063,20 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги заявник посилався на наступне.

15 червня 2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було ухвалене заочне рішення по цивільній справі № 2-745/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: відділ ПРФО Комінтернівського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області про виселення та зняття з реєстрації. 25 серпня 2011 року Комінтернівським районним судом міста Харкова було видано два виконавчих листа по цивільній справі № 2-745/11 про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору та інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи в сумі 8 грн. 50 коп. та 37 грн. - відповідно, а також на правову допомогу в сумі 1500 грн., всього в сумі 1545 грн. 50 коп. 01 вересня 2011 року в порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» представником стягувача через канцелярію Комінтернівського ВДВС ХМУЮ було подано дві нові заяви про відкриття виконавчих проваджень та відповідні заявам оригінали виконавчих листів. 06 вересня 2011 року державним виконавцем Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1. В подальшому, з метою виконання рішення суду, виконавчі дії з виселення боржника були призначені на 22 квітня 2013 року, про що свідчить попередження державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_5 про проведення виконавчих дій, однак, виселення у призначений день так і не відбулося. Пізніше, примусове виселення боржників було призначене на 14 березня 2014 року, про що свідчить попередження державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_5 про проведення виконавчих дій. У призначений день виселення так і не відбулося через прохання боржника відкласти виконавчі дії. Після цього боржником ОСОБА_3 до Комінтернівського районного суду м. Харкова було подано заяву про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від і 15 червня 2011 року. 04 квітня 2014 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_3 було задоволено та вирішено скасувати згадуване вище заочне рішення, а справу призначити до розгляду. 26 грудня 2014 року Комінтернівськім районним судом м. Харкова було ухвалене рішення ро цивільній справі № 2-745/11 (провадження № 2/641/1851/2014) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Комінтернівський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про виселення та зняття з реєстраційного обліку, яким вирішено: виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 45,50 грн. В задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

06 квітня 2015 року ухвалою апеляційного суду Харківської області рішення Комінтернівського районного суду м Харкова від 26 грудня 2014 року залишено без змін.

22 квітня 2015 року Комінтернівським районним судом міста Харкова було видано два виконавчих листа по цивільній справі № 2-745/11 про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 45,50 грн.

25 травня 2015 року в порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» представником стягувача через канцелярію Комінтернівського ВДВС ХМУЮ було подано дві заяви про відкриття виконавчих проваджень та відповідні заявам оригінали згадуваних вище виконавчих листів. Не дивлячись на те, що з моменту подачі заяв про відкриття виконавчих проваджень пройшло майже чотири місяці, до цього часу сторона стягувача не отримала від державної виконавчої служби жодної інформації про те, чи виконано рішення суду та чи виселений боржник. Більш того, ОСОБА_1 навіть не має інформації стосовно того, чи відкриті взагалі виконавчі провадження. В зв*язку з чим просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ щодо ненадіслання стягувачу постанов про відкриття виконавчих проваджень, невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харова від 26.12.2014 року протягом двох місяців, зобов*язати державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ невідкладно направити засобами поштового зв*язку на адресу стягувача постанови про відкриття виконавчих проваджень, невідкладно вичнити дії щодо реального виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2014 року, стягнути з Комінтернівського ВДВС ХМУЮ понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 6063,20 грн.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

В.о. начальника Комінтернівського ВДВС ХМУЮ були надані постанови державного виокнавця щодо виконання рішення суду та постанова про закриття виконавчого провадження від 10.04.2014 року.

Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

15 червня 2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було ухвалене заочне рішення по цивільній справі № 2-745/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: відділ ПРФО Комінтернівського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області про виселення та зняття з реєстрації.

25 серпня 2011 року Комінтернівським районним судом міста Харкова було видано два виконавчих листа по цивільній справі № 2-745/11 про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору та інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи в сумі 8 грн. 50 коп. та 37 грн. - відповідно, а також на правову допомогу в сумі 1500 грн., всього в сумі 1545 грн. 50 коп.

06 вересня 2011 року державним виконавцем Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 до Комінтернівського районного суду м. Харкова було подано заяву про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від і 15 червня 2011 року.

04 квітня 2014 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_3 було задоволено та скасовано заочне рішення, справу призначено до розгляду.

26 грудня 2014 року Комінтернівськім районним судом м. Харкова було ухвалене рішення ро цивільній справі № 2-745/11 (провадження № 2/641/1851/2014) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Комінтернівський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про виселення та зняття з реєстраційного обліку, яким вирішено: виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 45,50 грн. В задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

06 квітня 2015 року ухвалою апеляційного суду Харківської області рішення Комінтернівського районного суду м Харкова від 26 грудня 2014 року залишено без змін.

22 квітня 2015 року Комінтернівським районним судом міста Харкова було видано два виконавчих листа по цивільній справі № 2-745/11 про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 45,50 грн.

25 травня 2015 року в порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» представником стягувача через канцелярію Комінтернівського ВДВС ХМУЮ було подано дві заяви про відкриття виконавчих проваджень та відповідні заявам оригінали згадуваних вище виконавчих листів.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 ст. 6 Закону «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обовязок використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону, державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог норми ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру у двомісячний строк.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Крім того, суд зобовязаний враховувати не тільки норми національного законодавства, а й прецедентну практику Європейського Суду з прав людини зокрема, щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий упродовж розумного строку судовий розгляд, завершальною стадією якого є виконання судового рішення.

Бездіяльність державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ щодо невиконання покладених на нього обовязків свідчить про небажання вчасно та в повній мірі вчинити дії задля виконання судового рішення, що є підставою для сумніву в його неупередженості. Така бездіяльність державного виконавця призводить до безпідставного затягування виконавчого провадження зокрема і судового розгляду справи заявника взагалі, що зрештою порушує його право на володіння своїм майном.

Відповідно до висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведених в п. 18 Постанови № 6 його Пленуму від 07.02.2014 року, виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, в разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Комінтернівським ВДВС ХМУЮ надано копію постанови щодо відкриття виконавчого провадження від 06.09.2011 року щодо виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.08.2011 року про присумове виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2, постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ, постанову про відкладення виконавчих дій, постанову про зупинення виконавчого провадження, постанову про закінчення виконавчого провадження від 10.04.2014 року на підставі скасування рішення суду від 25.08.2011 року. Однак суду не надано жодного документу, який підтверджує відкриття виконавчого провадження по виконанню рішення від 26.12.2014 року, хоча в матеріалах справи мається заява представника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження до якої додані виконавчі листи, вказана заява отримана Комінтернівським ВДВС ХМУЮ 26.05.2015 року, про що мається відмітка на заяві, проте на протязі майже 9-ти місяців стягувач немає жодних даних про рух виконання рішення суду.

За таких обставин суд вбачає всі підстави для визнання бездіяльності Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ протиправною та необхідність відновлення й захисту порушених прав й інтересів заявника в судовому порядку.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно з ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу й витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду; витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, повязані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

В п. 48 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано в п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї Постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження витрат, понесених скаржником на правову допомогу, до скарги заявника був доданий договір про надання правової допомоги із товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський центр правової допомоги» з доданою до нього калькуляцією-рахунком про перелік виконаних робіт (наданих послуг) з надання правової допомоги, а також квитанція до прибуткового касового ордера про сплату послуг з надання правової допомоги у визначеному договором та додатком до нього розмірі в сумі 6063 грн. 20 коп., а також клопотання допустити ТОВ «Харківський центр правової допомоги» до участі у справі в якості особи, яка надає правову допомогу. Крім того, суду надано копію Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зі змісту якої вбачається, що основним видом економічної діяльності підприємства ТОВ «Харківський центр правової допомоги» є діяльність у сфері права, наказ по підприємству про визначення особи, відповідальної за представництво інтересів скаржника в ході розгляду справи та копія диплому цієї особи про набуття нею вищої освіти за спеціальністю «Правознавство».

За таких обставин, вимога про компенсацію скаржнику витрат на правову допомогу за рахунок органу державної виконавчої служби є обґрунтованою.

Судом встановлена бездіяльність Комінтернівського ВДВС ХМУЮ щодо виконання рішення суду і за таких обставин скарга підлягає задоволенню.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.383-387 ЦПК Укрaїни, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції задовольнити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ, в провадженні якого перебувають виконавчі листи про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_3 та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 45,50 грн., щодо ненадіслання стягувачу постанов про відкриття виконавчих проваджень.

Зобовязати державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ в провадженні якого перебувають виконавчі листи про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_3 та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 45,50 грн., недікладно направити засобами поштового зв*язку на адресу стягувача, що зазначена в цій заяві, постанову про відкриття виконавчих проваджень.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ, в провадженні якого перебувають виконавчі листи про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_3 та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 45,50 грн., щодо невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2014 року протягом двох місяців відповідно до положень ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження».

Зобовязати державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ в провадженні якого перебувають виконавчі листи про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_3 та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 45,50 грн., недікладно вчинити дії щодо реального виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова 26.12.2014 року.

Стягнути з Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені ним на правову допомогу в розмірі 6063 грн. 20 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя -ОСОБА_6