Справа № 152/1292/15-ц
У Х В А Л А

01 квітня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи

Рахнівсько-Лісової сільської ради

Шаргородського району

Вінницької області ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, Реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області, з участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділу Держгеокадастру у Шаргородському районі Вінницької області, Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки і стягнення судових витрат,

встановив:

12.08.2015 року ОСОБА_6 звернувся до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_2 та РС Шаргородського РУЮ про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки і стягнення судових витрат.

Провадження у справі відкрито 17.08.2015 року і справа призначена до розгляду в попередньому судовому засіданні на 08.09.2015 року, яке проведено і справа призначена до судового розгляду на 01.10.2015 року, який відкладено на 28.10.2015 року.

28.10.2015 року провадження у справі було зупинено (а.с.167-168) до вирішення заяви ОСОБА_2 у справі №152/222/14-ц про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 29.05.2014 року, яким було визнано недійсними і скасовано державні акти на право власності на земельні ділянки, що були видані на імя ОСОБА_7, після смерті якого спірні земельні ділянки успадкувала та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.2005 року ОСОБА_2

Саме ці свідоцтва та в подальшому державну реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_2 на спірні земельні ділянки просить визнати недійсними та скасувати позивач ОСОБА_6 у справі, яка розглядається, зазначивши дві підстави для задоволення позовних вимог, а саме: 1) визнання недійсними та скасування державних актів на земельні ділянки на імя спадкодавця ОСОБА_7 відповідно до рішення Шаргородського районного суду від 29.05.2014 року у справі №152/222/14-ц, яке набрало законної сили; 2) відсутність у ОСОБА_2 права на спадщину після смерті ОСОБА_7 за заповітом від 23.03.2005 року, оскільки в заповіті ОСОБА_7 спадкоємцем визначив не «ОСОБА_2С.», а «ОСОБА_8С.», внаслідок чого вважає, що спадщина після смерті ОСОБА_7 оформлена відповідачкою з порушенням норм законодавства.

14.03.2016 року провадження у справі відновлено (а.с.190).

В судовому засіданні 01.04.2016 року представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала заяву про зупинення провадження у справі, яка розглядається, відповідно до вимог ст.201 ЦПК України, до розгляду іншої справи, що розглядається в Шаргородському районному суді.

Так, представник відповідачки ОСОБА_2 заяву про зупинення провадження у справі мотивує тим, що в провадженні Шаргородського районного суду перебуває справа №152/418/16-ц за позовом ОСОБА_9 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсними заповітів, в якому ставиться вимога про визнання недійсними заповітів від імені ОСОБА_10 на імя ОСОБА_7, та заповіту ОСОБА_7 на імя ОСОБА_2

Таким чином, ОСОБА_9 оспорює заповіт, по якому відповідачка ОСОБА_2 оформила спадщину після смерті ОСОБА_7, в тому числі отримала два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які у справі №152/1292/15-ц просить визнати недійсними позивач ОСОБА_11

У справі №152/418/16-ц відкрито провадження.

Вважає, що до вирішення справи №152/418/16-ц за позовом ОСОБА_9 і прийняття судового рішення у ній не може бути прийняте рішення у справі, яка розглядається, оскільки у випадку визнання заповіту ОСОБА_7 недійсним ОСОБА_2 позбавляється права на спадкування.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_3 свою заяву підтримала з мотивів, що в ній наведені, зсилаючись на ті самі обставини.

Представник відповідачки ОСОБА_4 підтримала заяву ОСОБА_3, просить її задовольнити, зсилаючись на те, що однією із підстав позовних вимог ОСОБА_6 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 позивач зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 взагалі не мала права на спадщину, так як заповіт виданий на імя ОСОБА_8, і крім того, земельні ділянки на час їх оформлення за заповітом, входили у спадщину ОСОБА_7 Позбавлення ОСОБА_2 права на спадкування за заповітом, у випадку визнання його недійсним, є однією з підстав, що зазначається позивачем як підстава для задоволення позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_1 при розгляді заяви ОСОБА_3 заперечує щодо зупинення провадження у справі, зсилаючись на те, що державні акти на земельні ділянки ОСОБА_7, які успадкувала відповідачка ОСОБА_2, визнані за рішенням Шаргородського районного суду від 29.05.2014 року, яке набрало законної сили, недійсними і скасовані, що є самостійною підставою для визнання недійсними свідоцтв про право ОСОБА_2 на спадщину на вказані земельні ділянки недійсними. Вимога про визнання заповіту від імені ОСОБА_7 на імя ОСОБА_2 недійсним у справі №152/418/16-ц стосується процедури оформлення спадщини відповідачкою, і не впливає на розгляд справи за позовом ОСОБА_6, оскільки позивач не ставить вимоги у позові про всі спадкові права ОСОБА_2, а лише про частину вже оформлених спадкових прав на земельні ділянки після смерті ОСОБА_7 Тому вважає, що рішення у справі №152/418/16-ц не вплине на прийняття рішення у цій справі. Разом із тим не заперечує факту посилання у позовній заяві, як на одну із підстав для задоволення позову ОСОБА_11, на те, що ОСОБА_2 не мала права на спадщину після смерті ОСОБА_7 за заповітом останнього, оскільки ОСОБА_7 спадкоємцем було визначено ОСОБА_8, а не ОСОБА_2

Представник третьої особи ОСОБА_5 при розгляді заяви ОСОБА_3 покладається на вирішення суду.

Розглянувши заяву представника відповідачки ОСОБА_3, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Статтями 1, 124 Конституції України передбачено, що Україна є правовою державою і правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч.1 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі: неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Як встановлено судом і не заперечується представниками сторін у справі, у провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа №152/418/16-ц за позовом ОСОБА_9 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання недійсними заповітів.

15.03.2016 року відкрито провадження у означеній справі №152/418/16-ц за позовом ОСОБА_9 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання недійсними заповітів (а.с.205).

З копії позовної заяви ОСОБА_9 вбачається, що вона просить визнати недійсними: заповіт від 05.04.1989 року від імені ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7, посвідчений секретарем виконкому Рахнянської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за №32; заповіт від 23.03.2005 року від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2, посвідчений секретарем виконкому Рахнівсько-Лісової сільської ради і зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №96 (а.с.206).

Спадкоємцем майна ОСОБА_7, відповідно до оспорюваного заповіту від 23.03.2005 року від імені ОСОБА_7, що посвідчений секретарем виконкому Рахнівсько-Лісової сільської ради і зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №96, є ОСОБА_2 третя особа у цивільній справі №152/418/16-ц та відповідачка у даній цивільній справі №152/1292/15-ц, яка розглядається, оскільки ОСОБА_2 отримала два свідоцтва про право на спадщину від 13.04.2011 року після смерті ОСОБА_7 на земельні ділянки, що знаходяться в с. Рахни-Лісові (а.с.20, 25).

Однією із позовних вимог позивача ОСОБА_6 у справі №152/1292/15-ц до ОСОБА_2, Реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області, з участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділу Держгеокадастру у Шаргородському районі Вінницької області, Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки і стягнення судових витрат, є визнання недійсними свідоцтв від 13.04.2011 року про право на спадщину за заповітом від 23.03.2005 року, відповідно до яких ОСОБА_2 визнана спадкоємцем майна ОСОБА_7, зокрема, двох земельних ділянок під номером 29, розташованих в с. Рахни-Лісові, площею 0,2500 га та 0,0337 га, призначених для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства (а.с.4-5).

Підставами для заявлення та задоволення позовних вимог позивач зазначає: визнання недійсними та скасування державних актів на земельні ділянки на імя спадкодавця ОСОБА_7 відповідно до рішення Шаргородського районного суду від 29.05.2014 року у справі №152/222/14-ц, яке набрало законної сили; відсутність у ОСОБА_2 права на спадщину після смерті ОСОБА_7 за заповітом від 23.03.2005 року, оскільки в заповіті ОСОБА_7 спадкоємцем визначив не «ОСОБА_2С.», а «ОСОБА_8С.», внаслідок чого спадщина після смерті ОСОБА_7 оформлена відповідачкою з порушенням норм законодавства (а.с.4).

Таким чином, на теперішній час на розгляді в Шаргородському районному суді перебуває цивільна справа №152/418/16-ц за позовом ОСОБА_9 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання недійсними заповітів, зокрема заповіту від 23.03.2005 року від імені ОСОБА_7, спадщину на земельні ділянки по якому прийняла та оформила ОСОБА_2, котра у справі №152/1292/15-ц є відповідачем.

Оскільки встановлено, що предметом справи №152/1292/15-ц, яка розглядається, є визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом від імені ОСОБА_7 на імя ОСОБА_2 на земельні ділянки ОСОБА_7, то розгляд і вирішення цієї справи неможливий без вирішення справи №152/418/16-ц за позовом ОСОБА_9 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання недійсними заповітів, так як у випадку визнання судом недійсним заповіту від імені ОСОБА_7 на імя ОСОБА_2 від 23.03.2005 року, ОСОБА_2 буде позбавлена права на спадкування та усунута від спадкування земельних ділянок, які входили у спадщину ОСОБА_7

При цьому, суд вважає помилковими ствердження адвоката ОСОБА_1 про те, що розгляд справ №152/1292/15-ц та №152/418/16-ц та ухвалення рішення у них між собою не повязаний, виходячи з наступного.

Підставами для задоволення своїх позовних вимог ОСОБА_6 зазначив дві підстави: 1) визнання недійсними та скасування державних актів на земельні ділянки на імя спадкодавця ОСОБА_7 відповідно до рішення Шаргородського районного суду від 29.05.2014 року у справі №152/222/14-ц, яке набрало законної сили; 2) відсутність у ОСОБА_2 права на спадщину після смерті ОСОБА_7 за заповітом від 23.03.2005 року, оскільки в заповіті ОСОБА_7 спадкоємцем визначив не «ОСОБА_2С.», а «ОСОБА_8С.», внаслідок чого спадщина після смерті ОСОБА_7 оформлена відповідачкою з порушенням норм законодавства.

Справа за позовом ОСОБА_6 по суті не розглядалася, оскільки клопотання про зупинення провадження у справі заявлялися до початку розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_6, який має право до початку розгляду справи по суті змінити підстави або предмет позову, з відповідними заявами до суду не звертався, тобто підстави позовних вимог не змінював, не дивлячись про те, що таке право розяснювалося судом позивачеві та його представникові.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 212 ЦПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебіному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Виходячи з аналізу вказаних норм ЦПК України, суд позбавлений права на стадії початку розгляду справи, до початку розгляду її по суті, надавати оцінку тим доказам і підставам позовних вимог, що заявлені ОСОБА_6 в позовній заяві і не може надавати оцінку тільки одній підставі заявлених вимог як першочерговій, на чому полягає адвокат ОСОБА_1, та не брати до уваги іншу підставу, заявлену позивачем, при розгляді клопотання про зупинення провадження в справі, так як повинен розглядати справу в межах заявлених вимог, відповідно до норм ст.11 ЦПК України.

При цьому суд констатує той факт, саме позивачем ставиться вимога про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину відповідачки після смерті ОСОБА_7 за заповітом останнього, і саме в межах заявлених вимог суд повинен розглядати справу.

Також, суд констатує той факт, що зупинення провадження у справі не тільки не порушує прав позивача та відповідачів, а сприятиме повному, всебічному та обєктивному розглядові справи в межах заявлених ОСОБА_11 позовних вимог.

Виходячи з наведеного, а також враховуючи вказані вище норми ЦПК України, і виходячи із принципу процесуального рівноправя сторін та обовязку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, суд вважає, що слід зупинити провадження у справі до розгляду у Шаргородському районному суді справи №152/418/16-ц за позовом ОСОБА_9 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання недійсними заповітів.

Керуючись ст.168, п.4 ч.1 ст.201, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Провадження у справі №152/1292/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, Реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області, з участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділу Держгеокадастру у Шаргородському районі Вінницької області, Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки і стягнення судових витрат зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №152/418/16-ц за позовом ОСОБА_9 до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсними заповітів.

На ухвалу в частині зупинення провадження у справі може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: