АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2986/14-ц 22-ц/774/105/К/16
Справа № 211/2986/14-ц Головуючий у 1-ій інстанції
№ провадження 22/ц/774/105/К/16 Бардін О.С.
Категорія 57 (III) Доповідач - Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.

при секретарі: Масловій К.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2014 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення збитків та після уточнення позову просила стягнути з відповідача на її користь понесені збитки у розмірі 5000,00 грн. та 11529,00 грн. неустойки.

Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 18 листопада 2013 року між нею та відповідачем був укладений договір поставки меблів.

Відповідно до п. 2.2. вказаного договору відповідач зобов'язався поставити їй обумовлені договором меблі протягом 60 робочих днів від дня підписання даного договору. А п. 5.1. було передбачено за невиконання умов договору відповідальність відповідача у вигляді пені у розмірі 0,1% за кожен день прострочення.

Однак відповідач в обумовлений договором строк свої зобов'язання не виконав, пояснивши це відсутністю моделі товару. Тому 25 лютого 2014 року був укладений додатковий договір, де змінено ціну товару з 5000,00 грн. на 6300,00 грн., та доповнено п. 2.3. вказаного договору: змінений розмір відповідальності за невиконання зобов'язань щодо строків поставки з 0,1 на 3% від суми замовлення за кожен день прострочення.

Свої зобов'язання за договором позивач виконала, оплативши відповідачу вартість послуг у розмірі 5000 грн., що підтверджується відповідним перерахуваннями. Відповідач же свої зобов'язання за договором не виконав, до цього часу поставити меблі і надати послугу, оплачену нею, не збирається, тому позивач просила стягнути з відповідача на свою користь понесені збитки.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 вересня 2014 року, в якому ухвалою суду від 11.03.2015 року виправлено описку, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 за договором поставки 5000 грн. та пеню в сумі 11529 грн.

Додатковим рішенням від 06.10.2015 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 листопада 2015 року в рішенні суду від 29 вересня 2014 року та додатковому рішенні від 06.10.2015 року виправлені описки, та зазначено, що суми стягнуті за вказаними рішеннями підлягають стягненню з суб'єкта підприємницької діяльності.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що судом першої інстанції допущено неповне з'ясування обставин справи, зокрема не враховано що наприкінці грудня 2013 року на адресу позивача був направлений лист про необхідність забрати товар, проте позивач на цей лист не відповіла. Судом безпідставно стягнуті кошти з фізичної особи, в той час як позов було пред'явлено до фізичної особи-підприємця. Вважає, що додатковий договір поставки від 25.02.2014 року є неукладений, та не породжує ніяких правових наслідків, оскільки в ньому відсутні істотні умови, крім того вважає, що договір поставки є фактично договором купівлі-продажу.

Крім того відповідач вважає, що відповідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки має бути зменшений, оскільки він значно перевищує розмір збитків.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконані умови договору поставки меблів, укладеного між ним та позивачем, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5000 грн. згідно договору поставки та 11529 грн. пені.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача 5000 грн. за договором поставки, проте не погоджується із розміром стягнутої пені з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 листопада 2013 року між ОСОБА_4 та СПД ОСОБА_2 був укладений договір поставки меблів.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобов'язався поставити позивачу обумовлені договором меблі (кухня «Єва») протягом 60 робочих днів від дня підписання даного договору.

25 лютого 2014 року була укладена додаткова угода до договору поставки меблів № 14, де змінено ціну товару на 6300,00 грн., та п.2.3, згідно якому при порушенні строків поставки згідно ст. 10 Закону України "Про захист прав споживача", продавець сплачує покупцеві пеню в розмірі 3% від суми замовлення за кожен день прострочений день.

Згідно виписки з банківського рахунку ОСОБА_4, нею на користь відповідача ОСОБА_6 в рахунок погашення платежів по договору від 18.11.2013 р. сплачено 5000,00 грн.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, у яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як убачається із додаткової угоди до договору поставки меблів № 14 від 25.02.2014 року СПД ОСОБА_2 зобов'язався поставити ОСОБА_4 обумовлені договором меблі протягом 60 календарних днів від дня підписання вказаного договору, проте в обумовлений термін свої зобов'язання не виконав.

Відповідно до частини 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 №1023-XII (з послідуючими змінами), споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

З огляду на вище викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності стягнення з відповідача на корить відповідача сплачені нею кошти в розмірі 5000 грн. за додатковим договором поставки меблів № 14 від 25.02.2014 року.

Доводи апеляційної скарги що додатковий договір поставки від 25.02.2014 року є неукладений, та не породжує ніяких правових наслідків, оскільки в ньому відсутні істотні умови, крім того вважає, що договір поставки є фактично договором купівлі-продажу колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 662, 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар у строк, встановлений договором.

При цьому частиною першою ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 638 ЦК України, передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на наведені вище норми матеріального права та додаткової угоди до договору поставки меблів № 14 від 25.02.2014 року колегія суддів приходить до висновку, що вказана угода містить істотні умови та відповідає нормам діючого законодавства.

Щодо стягнення з відповідача на корить позивача пені в сумі 11529 грн. колегія суддів вважає за необхідне зменшити цей розмір до 945 грн. з огляду на наступне.

Відповідно до умов договору поставки меблів від 18 листопада 2013 року СПД ОСОБА_2 зобов'язався поставити позивачу обумовлені договором меблі (кухня «Єва») протягом 60 робочих днів від дня підписання даного договору.

25 лютого 2014 року між сторонами була укладена додаткова угода до договору поставки меблів № 14, де змінено ціну товару на 6300,00 грн., та п.2.3, згідно якому при порушенні строків поставки згідно ст. 10 Закону України "Про захист прав споживача", продавець сплачує покупцеві пеню в розмірі 3% від суми замовлення за кожен день прострочений день, тобто сторони досягли нових домовленостей за договором, зокрема визначено нову ціну товару, умови та строки виконання договору.

Таким чином, розмір пені за порушення строків поставки товару, відповідно до умов додаткової угоди до договору поставки меблів № 14 від 25.02.2014 року, слід обчислювати з 61 календарного дня з моменту підписання договору, тобто з 26.04.2014 року по 30.04.2014 року (згідно заявлених позовних вимог позивача), що становить п'ять днів, тому розмір пені за порушення строків поставки товару складає 945 грн. (5 днів х 189 грн.(3% від 6300 грн.).

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно стягнуті кошти з фізичної особи, в той час як позов було пред'явлено до фізичної особи-підприємця не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки в рішенні суду від 29 вересня 2014 року та додатковому рішенні від 06.10.2015 року виправлені описки, та зазначено, що суми стягнуті за вказаними рішеннями підлягають стягненню з суб'єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та зменшення розміру пені стягнутої з відповідача на користь позивача.

В іншій частині рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 п.3 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 вересня 2014 року змінити в частині стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 пені в сумі 11529 грн., зменшивши суму пені з 11529 грн. до 945 (дев'ятсот сорок п'ять) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: