Дата документу 24.03.2016
СПРАВА N 320/1525/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«24» березня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Кучеренко Н.В.

при секретарі Левандовській О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення батьківства, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2, відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що ОСОБА_3, який помер 17 січня 2016 року, є його батьком, зазначивши на момент його народження його батьки перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, в звязку з чим у свідоцтві про її народження в графі мати зазначено ОСОБА_2, а в графі батько зазначено за вказівкою матері ОСОБА_4 Однак з дня його народження вони проживали однією родиною з ОСОБА_3, він визнавав себе його батьком, займався його вихованням. Приблизно в 1995 році батьки стали проживати окремо, однак він в подальшому підтримував відносини з батьком. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, однак оформити свідоцтво про право на спадщину він не може, оскільки у свідоцтві про народження відсутній запис про батька.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву повністю, просив її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала заяву в повному обсязі, просила її задовольнити. Наполягала, що ОСОБА_1 є її сином та сином померлого ОСОБА_3.

Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши доводи заяви, пояснення заінтересованої особи ОСОБА_2, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступними підставами.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матірю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Згідно довідки виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 996 від 11 лютого 2016 року ОСОБА_2 з 1984 року по 1987 рік проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з дітьми ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та співмешканцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вказана обставина також підтверджується актом стану житлово-побутових умов родини, складеним депутатом сільської ради в присутності сусідів від 11 лютого 2016 року.

Крім того, з копії будинокової книги для прописки громадян, що проживають у ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачається що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прибули з Казахської РСР та мешкали за вказаною адресою до 1995 року.

Отже, судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склалися фактичні шлюбні відносини. Вони стали проживати разом, вести спільне господарство.

13 квітня 1984 року у них народився син ОСОБА_8, що підтверджуються копією свідоцтва про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 108.

Оскільки на час народження дитини шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було зареєстровано, в свідоцтві про народження дитини в графі мати зазначено ОСОБА_2, а запис про батька дитини вчинено зі слів матері ОСОБА_4

17 січня 2016 року ОСОБА_3 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, видана відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 165.

Згідно з вимогами статті 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У відповідності з п.3 ст.128 Сімейного Кодексу України позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сімю України (в редакції 1969 року), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно ст. 55 Кодексу про шлюб та сімю України (в редакції 1969 року), якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, імя, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Також з даного приводу в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона є рідною сестрою померлого ОСОБА_3 та рідною тіткою заявника. Їй відомо, що її брат перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 та у них народився син ОСОБА_8, а згодом і донька. Деякий час вони мешкали разом, а потім ОСОБА_2 переїхала з дітьми до батьків. Після переїзду діти не припиняли спілкуватись з батьком.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він є рідним племінником померлого ОСОБА_3 та двоюрідним братом заявника. Йому відомо, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та про це знала вся родина. Під час життя його дядько спілкувався з сином ОСОБА_8. Він памятає, що в дитинстві дядько приводив до них у гості ОСОБА_1 та вони грались разом.

Також вказані обставини підтверджуються з оглянутих в судовому засіданні та приєднаних до справи фотокарток.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає необхідним встановити факт, що ОСОБА_3, який помер 17 січня 2016 року є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Керуючись ст.ст. 53, 55 Кодексу про шлюб та сімю (в редакції 1969 року), Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 15, 57, 59, 107, 208, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення батьківства, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2, відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_3, який помер 17 січня 2016 року є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Кучеренко