У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від

16 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Скала-Подільської селищної ради, ОСОБА_3, третя особа - Реєстраційна служба Борщівського районного управління юстиції, про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Скала-Подільської селищної ради від

12 травня 2011 року № 104/6-2011 передано безоплатно у власність відповідачу ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,3169 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 та зобов'язано виготовити документи, що посвідчують право власності на землю, а 17 квітня 2014 року було видано свідоцтво про право власності на дану земельну ділянку та проведено державну реєстрацію. Про вказані обставини позивач довідалася у квітні 2015 року від голови селищної ради, який у червні 2015 року на її вимогу надав копію оспорюваного рішення.

Вважає, що вказане рішення є незаконним, оскільки рішенням Скала-Подільської селищної ради від 14 липня 1999 року № 85 зазначена вище земельна ділянка була передана безоплатно у власність її чоловіку ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, не оформивши своє право власності на землю.

Також зазначила, що земельною ділянкою по АДРЕСА_1 вона та члени її сім'ї користуються безперервно з 1991 року по даний час, однак рішенням відповідача від 23 грудня 2009 року № 599 було скасовано рішення від 14 липня 1999 року № 85 з тих підстав, що її чоловік ОСОБА_5 був громадянином Польщі. Крім того, рішенням відповідача № 520 від

11 червня 2009 року спірну земельну ділянку було передано безоплатно у власність ОСОБА_3, а рішенням № 640 від 20 травня 2010 року надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою.

Вважає, що рішення Скала-Подільської селищної ради від 12 травня

2011 року було прийнято без урахування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, оскільки не було враховано, що вона протягом тривалого часу, більше п'ятнадцяти років, добросовісно, відкрито і безперервно користується земельною ділянкою та має право на безоплатне одержання у власність для ведення особистого селянського господарства.

Крім того, зазначає, що набула право на земельну ділянку за набувальною давністю (ст. 119 Земельного Кодексу України), а також вважає оспорюване рішення незаконним і з тих підстав, що селищна рада всупереч вимогам

ст. 116 ЗК України надала безоплатно ОСОБА_3 земельну ділянку, достовірно знаючи про те, що така перебуває у її користуванні. При цьому, її звернення у селищну раду з приводу передачі у власність спірної ділянки не було вирішено.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд скасувати рішення Скала-Подільської селищної ради Борщівського району Тернопільської області № 104/6-2011 від 12 травня 2011 року в частині передачі безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,3169 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та зобов'язання останнього виготовити документи, що посвідчують право власності на землю; визнати недійсним, видане ОСОБА_3 17 квітня 2014 року Реєстраційною службою Борщівського районного управління юстиції Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3169 га за адресою АДРЕСА_1; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3169 га, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою

АДРЕСА_1.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від

08 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано рішення Скала-Подільської селищної ради Борщівського району Тернопільської області № 104/6-2011 від 12 травня 2011 року в частині передачі безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,3169 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та зобов'язання останнього виготовити документи, що посвідчують право власності на землю.

Визнано недійсним, видане ОСОБА_3 17 квітня

2014 року Реєстраційною службою Борщівського районного управління юстиції Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3169 га за адресою АДРЕСА_1.

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3169 га, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, скаржник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що до

12 травня 2011 року спірна земельна ділянка перебувала у користуванні ОСОБА_2, а тому не могла бути передана у власність відповідача

ОСОБА_3

Скасовуючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов вірного висновку про те, що право власності та право користування земельною ділянкою набувається з підстав встановлених законом.

З постанови Борщівського районного суду Тернопільської області від

22 вересня 2010 року вбачається, що рішенням № 639 від 20 травня 2010 року двадцять шостої сесії Скала-Подільської селищної ради п'ятого скликання відмовлено ОСОБА_2 в наданні дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку площею 0, 3169 га по АДРЕСА_1 з посиланням на рішення сесії селищної ради від 23 грудня

2009 року № 599, а також те, що на основі книг оподаткування земельних ділянок з 1987 року, земельно-кадастрових книг, вказана земельна ділянка належала ОСОБА_8

Вищевказаною постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2010 року це рішення ради визнано законним і у задоволенні позову ОСОБА_2 про його скасування відмовлено.

Крім того, ОСОБА_2 не надано будь-яких належних і допустимих доказів правомірного користування земельною ділянкою, а сплата податку не є правовстановлюючим фактом правомірного користування землею.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що такий податок оплачувався позивачкою за користування землею, що є предметом даного спору.

Висновки апеляційного суду ґрунтуються на законі, оскільки приймаючи рішення № 104/6-2011 від 12 травня 2011 року Скала-Подільська селищна рада діяла в межах своєї компетенції, встановленої Законом України «Про місцеве самоврядування» та Земельним Кодексом України і рішення було прийнято з дотриманням чинного законодавства України, які регулюють земельні правовідносини.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від

16 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Скала-Подільської селищної ради, ОСОБА_3, третя особа - Реєстраційна служба Борщівського районного управління юстиції, про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович