Справа № 591/8341/15-ц
Провадження № 2/591/432/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2016 року Зарічний райсуд м. Суми в складі:
головуючого судді Кривцової Г.В.
при секретарі Кальченко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласка-Суми-Логістик», третя особа: ОСОБА_2, про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-
02 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «Ласка-Суми-Логістик» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Свої вимоги мотивує тим, що 11 лютого 2015 року близько 14-40 год. по вул. Кооперативна, будинок 37 в м. Суми, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, допустив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, з послідуючим наїздом ще на два автомобіля. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2015 року встановлено вину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.
Позивач зазначає, що водій ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП знаходився в трудових відносинах з ТОВ «Ласка-Суми-Логістик», а цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПАТ «СК «Уніка», тому позивач звернулася до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування.
Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що у справі маються підтвердження (а.с.48).
Третя особа в судове засідання не зявився, про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином.
На підставі ст. 224 ЦПК України, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2015 року встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України (а.с.6).
Так, вказаною постановою суду встановлено, що 11 лютого 2015 року о 14-40 год. по вул. Кооперативна, будинок 37 в м. Суми ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, допустив наїзд на автомобіль НОМЕР_2 з послідуючим наїздом ще на два автомобіля. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень, зазначених в матеріалах ДТП (а.с. 6).
Як встановлено судом, автомобіль НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію технічного засобу (а.с.5).
Як вбачається з копії довідки від 11.02.2015 року, виданої ОСОБА_3 інспектором ДТП ВДАІ, 11 лютого 2015 року о 14-40 год. на вул. Кооперативна, б. 7 в м. Суми внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_3 автомобіль отримав механічні пошкодження: деформація обох правих дверей, лівої частини кузова автомобіля (а.с.7).
Зі звіту № 31-15 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 21 лютого 2015 року, складеного СОД ФОП ОСОБА_4, вбачається, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_3 складає 58 547,85 грн. (а.с.8-22).
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної, юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля НОМЕР_1 є ТОВ «Ласка- Кіровоград» (а.с.79).
З 01 січня 2011 року відповідно до договору найму (оренди) №1-01/11 транспортного засобу вказаний автомобіль орендує відповідач ТОВ «Ласка-Суми-Логістик» (а.с.84-87).
Пунктом 6 Договору передбачено строк його дії до 31 грудня 2012 року, однак за відсутності письмових заперечень сторін щодо його пролонгації, договір вважається пролонгованим на той же строк, на який він укладався (а.с.84-87).
З акту приймання-передачі вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 передано відповідачу ТОВ «Ласка-Суми-Логістик» для використання в господарській діяльності (а.с.88).
Крім того, як вбачається з протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, який було проведено 12 листопада 2014 року, автомобіль НОМЕР_1 визнано технічно справним (а.с.90).
Зі страхового полісу № АІ/2882649 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 застрахований страхувальником ТОВ «Ласка-Суми-Логістик» в ПрАТ СК «Уніка» (а.с.93).
Наказом від 09 лютого 2015 року про закріплення транспортного засобу підтверджується та обставина, що водій ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Ласка-Суми-Логістик» та за ним було закріплено автомобіль НОМЕР_1 (а.с.103).
Крім того, з подорожнього листа вантажного автомобілю від 10-11 лютого 2015 року вбачається, що 10-11 лютого 2015 року автомобілем НОМЕР_1 керував водій ОСОБА_5, тобто ДТП сталось під час виконання водієм трудових обовязків (а.с.104).
Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
Стаття 1194 ЦК України передбачає порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність. Даною нормою передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 06.11.2013 року у справі № 6-108 цс 13, статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості субєктного складу відповідальних осіб (коли обовязок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.
Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого субєкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки .
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України таким субєктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Не є таким субєктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у звязку з виконанням своїх трудових (службових) обовязків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України та ч. 2 ст. 1187 ЦК України.
Положення ч. 1 ст. 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
В такому випадку обовязок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія.
Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Таким чином, положення ст. ст. 1187, 1188 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст. 1167 ЦК України, у звязку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення з ТОВ «Суми-Ласка-Логістик» різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 8547,85 грн. підлягає задоволенню.
Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 487,20 грн.
На підставі ст.ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, керуючись ст. ст. 10-11, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласка-Суми-Логістик», третя особа: ОСОБА_2, про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласка-Суми-Логістик» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 8547,85 грн. та судовий збір 487,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач може оскаржити рішення суду до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено в пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Г.В.Кривцова