Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2607/15-ц
Провадження № 2/376/34/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2016 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі : головуючого судді - Клочко В.М.,

при секретарі судових засідань - Галюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», третя особа без самостійних вимог : голова правління Публічного акціонерного товариства «Приват Банк» Дубілет Олександр Валерійович про розірвання кредитного договору і припинення фінансових зобов'язань, -

встановив:

29.12.2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (далі по тексту ПАТ КБ «Приват Банк», Банк»), третя особа без самостійних вимог : голова правління Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» Дубілет Олександр Валерійович (далі по тексту Голова правління Дубілет О.В.) про розірвання кредитного договору і припинення фінансових зобов'язань.

В процесі розгляду справи позивач користуючись своїми процесуальними права в процесі судового розгляду неодноразово змінював підстави, предмет позову та позовні вимоги в останній заяві просив :

- визнати істотною таку зміну обставин Договору про надання банківських послуг, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», згідно з яким на його ім'я відкрито банківський рахунок № НОМЕР_1 з кредитним лімітом 7000 грн., внаслідок якої став можливим факт незаконного доступу до інформації, яка становить банківську таємницю та вчинення у відношенні мене злочинних дій, пов'язаних з незаконним доступом до банківської інформації.

- постановити рішення, яким змінити умови Договору про надання банківських послуг, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», згідно з яким на його ім'я відкрито банківський рахунок № НОМЕР_1, а саме, зупинити цивільно-правові відносини за даним Договором на час проведення досудового слідства в кримінальному провадженні № 0000651, порушеного за ст. 190 КК України.

- стягнути з Відповідача - Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на його користь майнову шкоду в розмірі 1123,01 грн., та моральну шкоду в розмірі 20000 грн., а всього на загальну суму 21123,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 07.11.2015 року у відношенні нього були вчинені шахрайські дії, пов'язані як з незаконним доступом до його банківських рахунків, відкритих в ПАТ КБ «ПриватБанк» так і до реквізитів його відповідних банківських платіжних карток. Внаслідок цього йому заподіяно майнову шкоду в сумі 6979,10 грн. По даному факту він звернувся до поліції і булу відкрите кримінальне провадження за № 0000651 за ст. 190 КК України де його було визнано потерпілим.

Факт кримінального правопорушення вважає в тому, що в Київському відділенні Банку Оболонське № 1 (м. Київ, вул. Героїв Сталінграда 10/а) в 2014 році отримав пакет банківських карток: картку «Для виплат»; картку «Універсальна».

07.11.2015 року активував картку «Універсальна». Активація банківської картки здійснювалась для отримання на неї платежу за продажу ним, бувшого в користуванні газового котла, оголошення про продаж якого він розмістив в мережі Інтернет на сайті «OLX» 04.11.2015 року о 07 год. 56 хв., номер оголошення 238551058. Кошти не надійшли. Натомість, отримав від Банку інформацію, про те, що з його рахунку знято кошти в сумі 6979,10 грн. Для вчинення злочину один із зловмисників, який спонукав його до активації картки, допомагав йому її активувати, здійснював до нього телефонні дзвінки з телефонного номеру НОМЕР_2, який до 09.01.2016 року належав одному з корпоративних відділень Банку. При цьому, він назвав чотири останні цифри його банківської картки, а під час отримання ним пін-коду картки «Універсальна» надавав допомогу у її активації. А саме, вказував, що він повинен зробити коли отримував СМС - повідомлення з 8-значними кодами. Після отримання пін-коду, активації картки, кошти з неї, всупереч його волі, і невідомо для нього яким саме чином, були переведені зловмисниками на телефонний номер НОМЕР_3 і зняті тобто, викрадені.

Вважає, що інформацію про його банківські рахунки та реквізити його банківських карток, зловмисники не могли б отримати, якби не мали доступ до баз даних Банку або отримували ці дані безпосередньо від працівників Банку, а зняття і перерахунок коштів здійснювався через електронну систему Банку.

Одночасно, внаслідок вчинення шахраями злочинних дій, у нього, всупереч його волі, виникли фінансові зобов'язання перед Банком.

Неодноразово звертався до ПАТ КБ «Приват Банк» із заявами про призупинення, взятих на себе фінансових зобов'язань та про розірвання договору та отримував лише формальні відповіді.

Вважає очевидним те, що при укладенні з Банком Договору про надання йому банківських послуг йому було невідомо, що на картці можуть знаходитись кредитні кошти, які в подальшому можуть зняти шахраї тощо.

З усної інформації від операторів «гарячої лінії» Банку довідався, що його кредитні зобов'язання, по сплаті кредиту, розпочинаються 25.12.2015 року.

24.12.2015 року о 15 год. 11 хв., знаходячись у Сквирському відділенні Банку, в присутності його працівників, він зателефонував на «гарячу лінію» Банку. з телефонного номера НОМЕР_4 та оператор у відповідь на його чергове звернення до Банку про розірвання договору в зв'язку з вчиненням у відношенні нього злочинних дій та про припинення фінансових зобов'язань у вигляді нарахування відсотків і пені за несвоєчасну сплату щомісячних платежів по кредиту, після консультації з керівництвом повідомила, що Банком його звернення не будуть прийняті до розгляду, договір про надання послуги у вигляді надання кредитних коштів на карту «Універсальна не буде розірваний чи змінений і порадила звернутися до суду.

Незважаючи на його неодноразові звернення до Банку про заблокування цього банківського рахунку НОМЕР_1 і банківської картки, та проведення на ньому будь-яких фінансових операцій, всупереч його волі, на цьому рахунку Банком було збільшено кредитний ліміт до 12 000 грн.

З 1 січня 2016 року на його мобільний телефон стали надходити СМС повідомлення про те, що з його рахунку НОМЕР_1 Банком стягуються кошти, як штрафні санкції за несплату кредиту, а саме 9,12,13 січня 2016 року. Розміри стягнень станом на 20.01.2016 року становили відповідно 217,23 грн., 131,72 грн., 399,13 грн., а всього стягнуто 748,12 грн.

20.01.2016 року за телефоном гарячої лінії 3700, він оскаржив одне із безпідставних списань коштів з його зарплатної картки НОМЕР_5. Після чого отримав повідомлення, що сума 399,13 грн. Банком йому повернута.

Безпідставно стягнуті кошти 9 та12 січня 2016 року в сумі 348,95 грн. він вважає прямими збитками заподіяними йому Банком внаслідок винної поведінки, оскільки, з врахуванням того, що відкрито кримінальне провадження і він неодноразово звертався до Банку з відповідними заявами, вважаю, що Банк мав би своїми можливостями провести свою перевірку і мав би піти на конструктивний діалог зі своїм клієнтом тощо.

Крім того, неправомірними діями Банку, йому було завдано і моральної (немайнової) шкоди, яка виразилась у погіршенні самопочуття, знервованості, емоційної напруги.

Позивач у судове засідання не з'явився звернувся суду з заявою у якій просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з позовною заявою у якій просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що дійсно між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг. Взяті на себе зобов'язання Банк виконав в повному обсязі. Позивач в свою чергу з метою, уникнення взятих на себе зобов'язань за Договором, шляхом зловживання своїми правами та всупереч чинному законодавству намагається відповідальність перекласти на Банк, однак будь-яких порушень Банк не допустив, а ОСОБА_2 із змісту позовної заяви самостійно допустив розголошення відомостей, щодо банківських реквізитів свого рахунку та крім того позовні вимоги не відповідають закону.

Третя особа без самостійних вимог : голова правління Публічного акціонерного товариства «Приват Банк» Дубілет Олександр Валерійович у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки.

Судом встановлено, що в ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім'я ОСОБА_2 відкрито ряд рахунків, а саме : SAMDN1920 від 28.12.2010 року, SAMDN3879 від 12.01.2011 року, SAMDN3780 від 12.01.2011 року (вклади «Мультивалютні); SAMDN4381 від 04.04.2014 року (вклад «Стандарт) з рахунку якому відповідає платіжна карта НОМЕР_6 з кредитним лімітом 7 000 грн.

07.11.2015 року ОСОБА_2 при активації банківської картки № НОМЕР_7 допустив розголошення особистих даних та даних про банківський рахунок невідомій особі у результаті чого з його банківського рахунку були списані кошти в сумі 6 979, 10 грн., що стверджується матеріалами справи ( позовними заявами ОСОБА_2, заявами повідомленнями про вчинення кримінального правопорушення, особистими письмовими поясненнями позивача, що містяться в матеріалах справи тощо).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті зазначення способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема такими способами можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

З урахуванням наведеного, суд, приходить до висновку, що позивачем не доведено порушення прав з боку відповідача, а саме ПАТ КБ «Приватбанк» в частині укладання договору банківського вкладу, переведення коштів з особистого рахунку на інший тощо та вибрано способи захисту не передбачені актами цивільного законодавства, звичаями ділового обороту а тому вимоги в частині - визнати істотною таку зміну обставин Договору про надання банківських послуг, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», згідно з яким на його ім'я відкрито банківський рахунок № НОМЕР_1 з кредитним лімітом 7000 грн., внаслідок якої став можливим факт незаконного доступу до інформації, яка становить банківську таємницю та вчинення у відношенні мене злочинних дій, пов'язаних з незаконним доступом до банківської інформації.

- постановити рішення, яким змінити умови Договору про надання банківських послуг, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», згідно з яким на його ім'я відкрито банківський рахунок № НОМЕР_1, а саме, зупинити цивільно-правові відносини за даним Договором на час проведення досудового слідства в кримінальному провадженні № 0000651, порушеного за ст. 190 КК України задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд погоджується, що списання коштів з інших рахунків ОСОБА_2 на погашення заборгованості є неприпустимим у зв'язку з тим, що норми ст. 1071 Цивільного кодексу України визначають підстави списання Банком грошових коштів з рахунка клієнта.

За приписами ч. 1 цієї статті банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Без такого розпорядження грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом (ч. 2 вказаної статті).

З матеріалів справи вбачається, що з особового рахунку ОСОБА_2 за № НОМЕР_5 були списані кошти, а саме 09.01.2016 року в сумі 217,23 грн., 12.01.2016 року в сумі 131,72 грн., 13.01.2017 року в сумі 399,13 грн.

20.01.2017 Банком в добровільному порядку було повернуто грошові кошти в сумі 399,13 грн.

Згідно із частиною першою статті 1073 ЦК України в разі безпідставного списання грошових коштів банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

У зв'язку з чим, суд, вважає стягнути з Банку на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 348 грн., 95 коп., які ним було списано з інших рахунків ОСОБА_2.

Щодо стягнення моральної (немайнової) шкоди то судом встановлено, що спірні правовідносини виникли з договору банківського вкладу.

Відповідно до частини четвертої статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України.

Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов'язань у випадках, передбачених договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 4 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Отже, виходячи з аналізу зазначених правових норм слід дійти висновку про те, що чинним законодавством не передбачено право позивача на відшкодування моральної (не майнової) шкоди у зв'язку з неправомірним списанням коштів з інших рахунків на погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 155 ЦПК у разі, коли умови, які були підставою для забезпечення позову, відпали, суд за власною ініціативою чи за заявою заінтересованих осіб, що беруть участь у справі, розглядає в судовому засіданні питання про скасування забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5,10,57,60,61,79,88,131,155, 212-215,218 Цивільно процесуального кодексу України ст.ст. 13,15,16,611,1071,1072 Цивільного кодексу України,-

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», третя особа без самостійних вимог : голова правління Публічного акціонерного товариства «Приват Банк» Дубілет Олександр Валерійович про розірвання кредитного договору і припинення фінансових зобов'язань задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 1 123, 01 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані на підставі ухвали Сквирського районного суду Київської області від 04.04.2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя