Справа №461/9357/13-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

при секретарі Думичі Р.М.,

за участі представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_6, третя особа Львівське комунальне підприємство «Цитадель-Центр», про приведення квартири до попереднього стану,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа Львівське комунальне підприємство (ЛКП) «Цитадель-Центр», про приведення квартири до попереднього стану. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що відповідач є власником квартири № 16 у будинку № 47 на вул. Коперника у м. Львові, який перебуває у власності Львівської міської ради та на обслуговуванні у ЛКП «Цитадель-Центр». Відповідачем здійснено самовільне перепланування та переобладнання квартири № 16 у жовтні 2012 року. У приміщенні, позначеному у поверхневому плані під літ. 16-1 пл.11,9 кв. м., встановлена перегородку, внаслідок чого утворилися два нових приміщення, у яких облаштовано санвузол та ванну. Постановою адміністративної комісії Галицької райадміністрації Львівської міськради від 06 грудня 2012 року № 232 відповідача притягнено до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Просить суд зобовязати відповідача за власні кошти привести квартиру №16 на вул. Коперника, 47, до попереднього стану, а саме: демонтувати самовільно влаштовані ванну, туалет та перегородку на кухні квартири № 16.

Представник позивача за довіреністю (т. 2,а.с.1) ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що переобладнання квартири здійснено відповідачем без отримання відповідних дозволів, під влаштованим приміщенням санвузла знаходиться кухня квартири № 9а, що суперечить будівельним нормам. В результаті влаштування санвузла змінені технічні характеристики квартири.

Представники відповідача проти позову заперечили, у його задоволенні просили відмовити з огляду на наступне. Квартира № 16 була придбана ОСОБА_6 у 1997 році з влаштованими ванною та туалетом. Санітарні вузли були обладнані в квартирах даного будинку у 70-х роках 20 століття. За висновком експертизи змін до конструктивних елементів будинку в результаті влаштування туалету та ванної кімнат внесено не було. Відсутні також скарги власників та мешканців інших квартир будинку з приводу функціонування санітарного вузла. Вважають, що для задоволення позову немає підстав.

Третя особа ЛКП «Цитадель-Центр», яке було повідомлено належним чином про дату та час судового засідання (т.1,а.с.246), свого представника до суду не направило.

Заслухавши думки осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 1938 від 17 червня 2013 року, виданої ЛКП «Цитадель-Центр» (т.1, а.с.6), та копії договору купівлі-продажу квартири (т.1,а.с.33) відповідач з 27 жовтня 1997 року є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до постанови від 06 грудня 2012 року № 232 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.150 КУпАП, адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (т.1,а.с.7), відповідач здійснила самовільне перепланування та переобладнання квартири АДРЕСА_1, а саме, у жовтні 2012 року у приміщенні позначеному у поверхневому плані під літ. 16-1 пл.11,9 кв. м. встановила перегородку, внаслідок чого утворилися два нових приміщення у яких облаштовано санвузол та ванну. Відповідач визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.150 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.

Згідно з актом обстеження технічного стану квартири (нежитлового приміщення) від 27 березня 2013 року перепланування, здійснене відповідачем суперечить вимогам ДБН, потребує приведення до попереднього стану (т.1,а.с.9) про що повідомлено ОСОБА_6А.(т.1,а.с.8).

Розпорядженням голови Галицької райадміністрації ЛМР від 15 квітня 2013 року № 154 затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (протокол № 15 від 09 квітня 2013 року), зобовязано ОСОБА_6 за власні кошти привести квартиру до попереднього стану: демонтувати самовільно влаштовану ванну, туалет та перегородку на площі кухні (а.с.10-11). Зміст розпорядження доведений до відома відповідача листом ЛКП «Цитадель-Центр» від 17 червня 2013 року (т.1,а.с.13).

Висновком судової інженерно-технічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 3611 від 23 грудня 2013 року встановлено, що проведене в квартирі АДРЕСА_1 переобрання/перепланування не призвело до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту та технічного стану житлового будинку в цілому (т.1, а.с.51-53).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 152 ЖК Української РСР (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Підпунктом 1.4.1 пункту 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, також встановлено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відтак, обставини, що встановлені в судовому засіданні свідчать про порушення процедури узгодження перепланування квартири відповідно до вимог законодавства.

В той же час, за показами свідка ОСОБА_7, який був допитаний в судовому засіданні, він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1983 року. Попередня власниця квартири, в якій він проживає, пояснювала, що санвузли у всіх квартирах буди обладнані приблизно у 1973-1974 роках під час проведення капітального ремонту будинку. Також ОСОБА_7 пояснив, що у квартирі № 9а, яка знаходиться під квартирою відповідача, він бував ще у 1980-х роках,і туалет і ванна там були влаштовані аналогічно як і у ОСОБА_6, за рахунок площі кухні. При цьому, передбачені в будинку туалети загального користування знаходяться у непрацездатному стані більше десяти років, не обслуговуються експлуатаційною організацією та є недоступними.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1985 року. З попереднім власником квартири № 16 ОСОБА_9 він був знайомий та бував в цій квартирі. Ванна та туалет вже тоді були обладнані та використовувалися відповідно до призначення. Вказав, що житловий будинок раніше був переобладнаний з військової казарми, і на даний час всі мешканці мають в квартирах туалети та ванни. Туалети загального користування не працюють приблизно з 2010 року, не обслуговуються ЛКП, їх приміщення використовуються як комори.

Згідно зі ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Кожен має право на повагу до його гідності (абзац 1 ст. 28 Конституції України).

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України», зазначено, що важливою вимогою Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є те, що втручання в право на мирне володіння майном повинно здійснюватися з дотриманням справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав людини, між громадськими інтересами та вимогами захисту права власності; має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом ужиття будь-якого заходу щодо власника майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачем дійсно порушені норми ЖК Української РСР (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, оскільки переобладнання та перепланування не узгоджене з компетентними органами.

Однак, вимагаючи демонтувати самовільно влаштовані ванну, туалет та перегородку на кухні квартири, позивач не враховує, що згідно показів свідків, які визнані судом належними та допустимим доказами, громадські туалети, призначені для мешканців будинку, знаходяться у непрацездатному стані більше десяти років, не обслуговуються житлово-експлуатаційною організацією та до них взагалі відсутній доступ. Крім того, позивачем не надано доказів порушення прав чи інтересів інших осіб, внаслідок обладнання ванної та туалетної кімнати та користування ними.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, так як приведення квартири до попереднього стану може привести до істотного порушення прав людини і громадянина, що є не співмірним з тими громадськими чи державними інтересами, на захист яких поданий даний позов.

У зв'язку з повною відмовою у задоволенні позову, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 212-215, 224-228 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_6 про приведення квартири до попереднього стану відмовити повністю.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті 09 лютого 2016 року, його вступну та резолютивну частину проголошено в судовому засіданні. Повний текст рішення складений 13 лютого 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Д. Фролова