ухвала

іменем україни

21 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Мартинюка В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Черкаського обласного комунального підприємства «Фармація» про стягнення заробітної плати, за касаційною скаргою Черкаського обласного комунального підприємства «Фармація» на рішення апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 01 січня 2011 року по 18 лютого 2014 року вона працювала в Черкаському обласному комунальному підприємстві «Фармація» (далі - ЧОКП «Фармація»), з 17 січня 2012 року - на посаді завідувача аптечним пунктом № 1 аптеки № 111.

Зазначала, що з 08 січня по 16 лютого 2013 року та з 25 травня по 18 лютого 2014 року вона виконувала обов'язки тимчасово відсутнього працівника, а роботодавець відмовився провести їй доплату у розмірі 50 % його посадового окладу, яка передбачена трудовим законодавством та колективним договором.

У подальшому позивач зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача доплату за суміщення посади тимчасово відсутнього працівника у розмірі 16 725 грн 17 коп.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 23 червня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 червня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 12 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 12 грудня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з Черкаського обласного комунального підприємства «Фармація» на користь ОСОБА_4 2 683 грн з послідуючим утриманням прибуткового податку та інших обов'язкових платежів. Вирішено питання про судовий збір.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 жовтня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 23 червня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2015 року рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 травня 2014 року скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Черкаського обласного комунального підприємства «Фармація» про стягнення заробітної плати задоволено.

Стягнуто з Черкаського обласного комунального підприємства «Фармація» на користь ОСОБА_4 16 100 грн 95 коп. з послідуючим утриманням прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.

Стягнуто з Черкаського обласного комунального підприємства «Фармація» в дохід держави судовий збір в сумі 268 грн 39 коп.

Стягнуто з Черкаського обласного комунального підприємства «Фармація» на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 800 грн.

У касаційній скарзі ЧОКП «Фармація» просить скасувати рішення апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2015 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в період з 08 січня по 16 лютого 2013 року і з 25 травня 2013 року по 18 лютого 2014 року, крім своїх безпосередніх трудових обов'язків, вона виконувала обов'язки відсутнього фармацевта.

Відповідно до ст. 105 КЗпП України працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника.

Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі.

Пунктом 1.3 розділу 1 «Загальні положення» укладеного між адміністрацією та трудовим колективом ЧОКП «Фармація» на 2010-2015 роки колективного договору передбачено, що умови даного колективного договору є обов'язковим для обох сторін і поширюється на всіх працівників підприємства та є обов'язковими як для адміністрації, так і для кожного працівника трудового колективу підприємства.

Пунктом 3.1.4 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України міністерства охорони здоров'я України від 05 жовтня 2005 року № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення», визначено, що доплати не встановлюються керівникам закладів, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів та їх заступникам (за винятком завідувачів відділень соціальної допомоги та їх заступників, завідувачів ФАПів та аптечних кіосків).

Разом із тим, згідно з пунктом 5.15 розділу 5 «Нормування та оплата праці» колективного договору адміністрація Черкаського обласного комунального підприємства «Фармація» має проводити доплату в розмірі 50 % посадового окладу за суміщення професій (посад) на час відсутності працівника, а також за розширення зони обслуговування або збільшення обсягу робіт.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про оплату праці», суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Посадовий оклад позивача за основним місцем роботи, з урахуванням відпрацьованого часу, становив у 2013 році: січень - 2 197,42 грн, лютий - 2 714 грн, травень - 2 570,07 грн, з червня по грудень - 2 714 грн; у 2014 році: січень - 2 323,02 грн та в лютому 2014 року - 1 493,03 грн.

Згідно з довідкою від 11 грудня 2014 року № 55 посадовий оклад позивача разом із надбавкою станом на 01 січня 2013 року та до моменту звільнення складав 3 257 грн.

Відповідно до штатних розписів станом на 01 січня 2013 року та на 01 січня 2014 року в аптечному пункті № 1 було 4 штатних посад: із них 1 посада завідувача аптечним пунктом, фармацевт, 2 посади фармацевта та 0,5 посади укладальника-пакувальника.

Ураховуючи те, що з табелю обліку використаного робочого часу вбачається, що фармацевт аптечного пункту № 1 аптеки № 111 м. Сміли ОСОБА_5 не перебувала на робочому місці в період з 08 січня по 16 лютого 2013 року та з 25 травня 2013 по 18 лютого 2014 року, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач фактично виконувала обов'язки тимчасово відсутнього працівника тобто виконувала поряд з основною роботою додаткову роботу за іншою професією (чи посадою).

Доводи скарги про те, що суттєвого збільшення обсягу виконуваних позивачем робіт не відбулося, а тому підстав для встановлення доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника не було не спростовують висновків апеляційного суду.

Не знайшли свого підтвердження доводи скарги щодо неправильності обрахунку вказаної в позові суми та не визначення розміру доплати з урахуванням її складності, характеру та обсягу, а також ступеня використання робочого стану та тарифної ставки працівника, оскільки сума доплати визначена відповідно до вимог колективного договору.

Таким чином, відсутні підстави для висновку про неправильне застосування норм матеріального права порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Черкаського обласного комунального підприємства «Фармація» відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко І.М. Завгородня В.І. Мартинюк