Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4240/15-ц

номер провадження 2/695/333/16

06 квітня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

при секретарі Оніщенко Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 міської ради, третіх осіб на стороні відповідача: ОСОБА_7, ОСОБА_2 ради про визнання права в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2009 року померла ОСОБА_8, після смерті якої відкрилась спадщина на майно у вигляді 1/2 частини будинку з надвірними спорудами, що розташований у м. Золотоноша Черкаської області по вул. Новоселівській, 39, та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та надвірних будівель і споруд, площею 0,0459 га, що розташована у м. Золотоноші по вул. Новоселівській, 39/1.

23.10.2014 року помер чоловік ОСОБА_8 і батько позивача ОСОБА_9, спадшину після смерті якого прийняла ОСОБА_1 шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, оскільки є дочкою померлого ОСОБА_9

Проте позивач не може оформити право на спадщину на домоволоління, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на нерухоме спадкове майно, а тому нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадщину, і за таких обставин ОСОБА_1 змушена була звернутись до суду з позовом до ОСОБА_6 міської ради, на території якої знаходиться спадкове майно, та третіх осіб: ОСОБА_10 та ОСОБА_2, враховуючи, що на їх імя ОСОБА_8 за життя склала заповіт, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за спадковою трансмісією на 5/16 частин садиби та земельну ділянку для будівництва і обслуговування будинку та надвірних споруд, розташованих по вул. Новоселівській, 39 у м. Золотоноші.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги повністю, просили суд повністю їх задовольнити, посилаючись на доводи, зазначені у позовній заяві та додаткові позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6 міської ради в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву від 17.03.2016 року за вих. № 692, в якій просив суд справу розглянути без участі представника міської ради та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Третя особа по справі: ОСОБА_2, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_4 у судовому засіданні частково заперечували проти задоволення позовних вимог, вважаючи, що позивач має право в порядку спадкової трансмісії лише на частину спадкового будинковолодіння, не охоплену заповітом, та відповідну їй частку земельної ділянки.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про смерть (серії І-СР № 113288 від 03.02.2009 року) ОСОБА_8померла 30 січня 2009 року.

Як вбачається із свідоцтва на право приватної власності на жилий будинок № 1365 від 16.12.1974 року та Витягу з реєстру про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 01.11.2010 року № 27837201 ОСОБА_11 є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Новоселівській, 39 у м. Золотоноша Черкаської області.

Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу (серії І-СР № 295881 від 26.10.1978 року) після розірвання шлюбу ОСОБА_11 присвоєно прізвище ОСОБА_5.

Відповідно до заповіту від 21.02.1981 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_6 державної нотаріальної контори та зареєстрованим у реєстрі за № 533, ОСОБА_12 на випадок своєї смерті належні їй 3/8 частин будинкуз відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться у м. Золотоноша, вул Комсомольська, 39, заповідала ОСОБА_7 та ОСОБА_2.

Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу (серії ІІ-АБ № 040622 від 30.04.1981 року) ОСОБА_12 30 квітня 1981 року одружилась з ОСОБА_9, і після одруження їй було присвоєно прізкище ОСОБА_9.

Згідно з Державним актом серії ЯЄ № 124505 від 25.03.2007 року ОСОБА_8 є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та надвірних будівель і споруд, площею 0,0459 га, кадастровий номер :09:008:0039, що розташована у м. Золотоноші по вул. Новоселівській, 39/1.

Таким чином після смерті ОСОБА_8, що померла 30 січня 2009 року, відкрилась спадщина на: 1/2 частину будинку з надвірними спорудами, що розташовані у м. Золотоноша Черкаської області по вул. Новоселівській, 39, та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та надвірних будівель і споруд, площею 0,0459 га, кадастровий № :09:008:0039, що розташована у м. Золотоноші по вул. Новоселівській, 39/1.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з копії спадкової справи після померлої 30 січня 2009 року ОСОБА_8, заяви про прийняття спадщини подали: ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_9.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Згідно з положеннями ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився.

Як вбачається з п/п 5.6 п. 5 гл. 1 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 коло спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, визначається на день відкриття спадщини. При цьому право на обов`язкову частку є особистим невідчуджуваним правом і не може передаватись іншій особі, в тому числі переходити в порядку спадкової трансмісії.

Відповідно до даних спадкової справи після померлої 30 січня 2009 року ОСОБА_8 заява ОСОБА_9 про те, що із змістом заповіту померлої його дружини ОСОБА_8 він ознайомлений, зміст ст. 1241 ЦК України йому роз`яснений і він претендує (чи не претендує) на одержання обов`язкової частки, відсутня, тобто відсутні відомості щодо прийняття ОСОБА_9 обов`язкової частки у спадщині після померлої його дружини.

Таким чином, спадкоємцями за заповітом, що прийняли спадщину, є ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (3/8 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться у м. Золотоноша, вул Новоселівська, 39), спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину, є ОСОБА_9 (1/8 частина будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться у м. Золотоноша, вул. Новоселівська, 39).

Як вбачається з Державного акту серії ЯЄ № 124505 від 25.03.2007 року ОСОБА_8 стала власником земельної ділянки після складання заповіту, а тому дане нерухоме майно не охоплене заповітом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Враховуючи, що сторонами не надано відомостей щодо площі земельної ділянки, на якій розміщені спадкові частки будинку та надвірних споруд, та площі земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, то суд виходить з розміру, що є пропорційним до часток осіб у праві власності житлового будинку та надвірних споруд (п. 4 ст. 120 ЗК України), тобто ОСОБА_7 та ОСОБА_2 прийняли 3/8 частин земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та надвірних споруд у м. Золотоноша, вул Новоселівська, 39/1, а ОСОБА_9 1/8 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та надвірних споруд у м. Золотоноша, вул. Новоселівська, 39/1.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 241431 від 28.10.2014 року) ОСОБА_9 помер 23 жовтня 2014 року.

Як вбачається із свідоцтва про народження (серії ГД № 769554 від 08 лютого 1957 року) та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 6 від 07.06.2011 року ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_9, померлого 23 жовтня 2014 року.

Відповідно до копії спадкової справи № 9/2015, завеленої після смерті 23.10.2014 року ОСОБА_9, спадкоємцем, що подав заяву про прийняття спадщини є дочка померлого ОСОБА_1, жителька АДРЕСА_1.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.10.2015 року державний нотаріус ОСОБА_6 міської державної нотаріальної контори відмовив спадкоємцю ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька ОСОБА_9 із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивач прийняв спадщину у встановлений чинним законодавством термін відповідно до ст. 1268 ЦК України.

Оскільки на час смерті ОСОБА_9 мав право на 1/8 частина будинку з відповідною частиною надвірних будівель та 1/8 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та надвірних споруд, що знаходяться у м. Золотоноша, вул. Новоселівська, 39, то ОСОБА_1 спадкує саме ці частини садиби та присадибної земельної ділянки.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 346,

ст., ст. 1217, 1218, 1225, 1241, 1268, 1276 ЦК України та ст., ст. 10, 11, 209, 212, 213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_6 міської ради, третіх осіб на стороні відповідача: ОСОБА_7, ОСОБА_2 ради про визнання права в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_9, право власності на 1/8 частину житлового будинку садибного типу з відповідною частиною господарсько-побутових будівель та споруд (крім самовільно збудованих) по вул. Новоселівській, 39 (тридцять дев`ять) у м. Золотоноша Черкаської області, які належали померлій 30 січня 2009 року його дружині ОСОБА_8, та яку прийняв ОСОБА_9, проте юридично не оформив своїх прав та помер 23.10.2010 року,

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_9, право власності на 1/8 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та надвірних будівель і споруд, площею 0,0459 га, кадастровий № :09:008:0039, що розташована у м. Золотоноші по вул. Новоселівській, 39/1, які належали померлій 30 січня 2009 року його дружині ОСОБА_8, та яку прийняв ОСОБА_9, проте юридично не оформив своїх прав та помер 23.10.2010 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Середа Л.В.

Повний текст рішення виготовлено та підписано головуючим 11 квітня 2016 року.