Ухвала

іменем україни

03 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про припинення зобов'язань за кредитними договорами, за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_7, про припинення зобов'язань за кредитними договорами, за позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_4, про припинення зобов'язань за кредитними договорами, за касаційними скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 28 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про припинення зобов'язань за кредитними договорами: № Z012/110/372 від 21 травня 2007 року, № Z012/110/803 від 28 листопада 2007 року, № Z012/110/804 від 28 листопада 2007 року та № Z012/110/334 від 11 серпня 2008 року, укладеними між ОСОБА_8 та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ "РайффайзенБанк Аваль".

У травні 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду з аналогічними позовними вимогами.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_6 указували на те, що вони є спадкоємцями ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та відповідно до положень ст. ст. 1281, 1282 ЦК України виконали його зобов'язання за вказаними вище кредитними договорами, сплативши добровільно в рахунок погашення кредитної заборгованості суму в розмірі 1 697 368 грн 43 коп., яка значно перевищує вартість отриманого у спадщину майна - 379 273 грн 13 коп.

ОСОБА_7 мотивувала свої вимоги тим, що зобов'язання ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за вказаними вище кредитними договорами, виконані його спадкоємцями в межах вартості майна отриманого у спадщину.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4, позовні вимоги ОСОБА_6 та позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково.

Припинено зобов'язання за кредитними договорами, укладеними між ОСОБА_8 та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" від 11 серпня 2008 року та від 21 травня 2007 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 28 жовтня 2015 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08 липня 2015 року в частині задоволення позовних вимог про припинення зобов'язань скасовано.

Ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційних скаргах заявники, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що рішення апеляційного суду Житомирської області від 28 жовтня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Установивши, що ринкова вартість спадкового майна на день відкриття спадщини не визначена, а позивачі своїм процесуальним правом заявити клопотання про призначення судової експертизи з метою встановлення ринкової ціни отриманого у спадщину майна не скористались, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про недоведеність ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обставин щодо задоволення ними вимог ПАТ "РайффайзенБанк Аваль" та виконання зобов'язань спадкодавця за кредитними договорами в межах вартості майна отриманого у спадщину.

Також є правильним висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7, колишньої дружини боржника, оскільки вона не є спадкоємцем майна померлого, не є стороною у кредитних договорах та не позбавлена можливості захистити свої права в інший спосіб.

Наведені в касаційних скаргах доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 28 жовтня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:С.П. Штелик
О.В. Закропивний
С.Ф. Хопта