Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/2077/14-ц Головуючий у 1-й інст. Новоград-Волинський м/р/с (ОСОБА_1Г.)
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Матюшенка І.В., Миніч Т.І.,

секретаря Ганжи О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Сбербанку Росії» до ОСОБА_3, третя особа приватне підприємство «Моноліт» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ПАТ «ОСОБА_2 Сбербанку Росії» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа ПП «Моноліт» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 20 грудня 2012 року між ним та ПП «Моноліт» укладено договір про відкриття кредитної лінії №19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ, за умовами якого останньому надано кредит в сумі 700 000 грн. у вигляді відновлювальної кредитної лінії, зі сплатою 26% річних за користування кредитними коштами, строком до 20 грудня 2013 року. 20 грудня 2012 року між ПАТ «ОСОБА_2 Сбербанку Росії» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за умовами якого встановлена відповідальність поручителя за невиконання зобовязань боржника за кредитним договором. Відповідно до додаткової угоди №1 від 26 грудня 2012 року до кредитного договору банк надав ПП «Моноліт» кредитні кошти на суму 646 000 грн. на строк до 20 грудня 2013 року. Кредитні зобовязання боржник належним чином не виконував, у результаті чого станом на 30 квітня 2014 року утворилась кредитна заборгованість на суму у розмірі 745 245 грн. 79 коп. Враховуючи вищевикладене, просило стягнути з відповідача 745 245 грн. 79 коп. заборгованості, з яких: 700 000 грн. заборгованість з повернення кредитних коштів, 40 266 грн. 31 коп. - заборгованість зі сплати відсотків, 4 802 грн. 79 коп. пені за прострочення повернення тіла кредиту, 176 грн. 69 коп. пені за прострочення сплати відсотків.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 лютого 2015 року задоволено позов ПАТ «ОСОБА_2 Сбербанку Росії». Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Сбербанку Росії» 745 245 грн. 79 коп. заборгованості, з яких: 700 000 грн. - заборгованість з повернення кредитних коштів, 40 266 грн. 31 коп. - заборгованість зі сплати відсотків, 4 802 грн. 79 коп. пені за прострочення повернення тіла кредиту, 176 грн. 69 коп. пені за прострочення сплати відсотків. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Сбербанку Росії» 3 654 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 20 грудня 2012 року між ПАТ «ОСОБА_2 Сбербанку Росії» та ПП «Моноліт» укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит в сумі 700 000 грн. у вигляді відновлювальної кредитної лінії, зі сплатою 26 % річних за користування кредитними коштами, строком до 20 грудня 2013 року.

20 грудня 2012 року між ПАТ «ОСОБА_2 Сбербанку Росії» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за умовами якого встановлена відповідальність поручителя за невиконання зобов'язань боржника за кредитним договором.

26 грудня 2012 року ПАТ «ОСОБА_2 Сбербанку Росії» та ПП «Моноліт» укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, за умовами якої банк надав ПП «Моноліт» кредитні кошти на суму 646 000 грн. на строк до 20 грудня 2013 року.

Станом на 30 квітня 2014 року заборгованість ПП «Моноліт» за кредитним договором становить 745 245 грн. 79 коп., що підтверджується розрахунком, який наданий позивачем.

В травні 2014 року ПАТ «ОСОБА_2 Сбербанку Росії» звернулося до суду з позовом до ПП «Моноліт», як до боржника про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 745 245 грн 79 коп. станом на 30.04.2014 року. В цей же період ПАТ «ОСОБА_2 Сбербанку Росії» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, як до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 745 245 грн. 79 коп., яка виникла на 30.04.2014 року.

Під час розгляду справи в господарському суді Житомирської області представник банку зменшив позовні вимоги до 533 296 грн. 47 коп., у зв'язку з частковим погашенням заборгованості за кредитом ПП «Моноліт».

Рішенням господарського суду Житомирської області від 04 липня 2014 року стягнуто з ПП «Моноліт» на користь ПАТ «ОСОБА_2 Сбербанку Росії» заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 30 квітня 2014 року, в розмірі 533 296 грн. 47 коп. Судове рішення набрало законної сили та є чиним.

Наказ про його примусове виконання виданий господарським судом Житомирської області 28 липня 2014 року та пред'явлений до виконання.

Постановою відділу ДВС Новоград-Волинського МУЮ від 25 травня 2015 року закінчено виконавче провадження № 44378116 з виконання наказу господарського суду про стягнення з ПП «Моноліт» на користь ПАТ «ОСОБА_2 банк Сбербанк Росії» заборгованості у сумі 533 296 грн. 47 коп., на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Пунктом 9.4 кредитного договору передбачена черговість погашення кредитної заборгованості.

Згідно копій платіжних доручень ПП „Моноліт на виконання рішення господарського суду Житомирської області від 04.07.2014 року сплатило на користь позивача 543 962 грн. 40 коп., а саме:

1) платіжне доручення № 80 від 21.07.2014 року на суму 15 449 грн. 03 коп. з призначенням платежу - "Сплата процентів за користування кредитом зг. договору №19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ від 20.12.2012 року";

2) платіжне доручення № 117 від 20.08.2014 року на суму 15 000 грн. з призначенням платежу - "Сплата процентів за користування кредитом зг. договору №19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ від 20.12.2012 року";

3) платіжне доручення № 17 від 23.09.2014 року на суму 13 858 грн. з призначенням платежу - "Сплата процентів за користування кредитом зг. договору № 19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ від 20.12.2012 року";

4) платіжне доручення № 55 від 28.10.2014 року на суму 6 000 грн. з призначенням платежу - "Сплата процентів за користування кредитом зг. договору № 19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ від 20.12.2012 року";

5) платіжне доручення № 69 від 10.11.2014 року на суму 6 370 грн. з призначенням платежу - "Сплата процентів за користування кредитом зг. договору №19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ від 20.12.2012 р.";

6) платіжне доручення № 135 від 17.11.2014 року на суму 50 000 грн. з призначення платежу - "Сплата кредиту зг. договору № 19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ від 20.12.2012 року";

7) платіжне доручення №10 від 21.01.2015 року на суму 50 000 грн. з призначенням платежу - "Сплата тіла кредиту зг. договору № 19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ від 20.12.2012 року";

8) платіжне доручення № 15 від 02.02.2015 року на суму 10 500 грн. з призначенням платежу - "Сплата по кредиту зг. з договору № 19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ від 20.12.2012 року";

9) платіжне доручення № 212 від 27.04.2015 року на суму 232 000 грн. з призначенням платежу - "Погашення кредиту згідно рішення господарського суду Житомирської області від 04.07.2014 року";

10) платіжне доручення № 213 від 28.04.2015 року на суму 68 000 грн. з призначенням платежу - "Погашення кредиту згідно рішення господарського суду Житомирської області від 04.07.2014 року";

11) платіжне доручення № 249 від 19.05.2015 року на суму 20 000 грн. з призначенням платежу - "Погашення кредиту згідно рішення господарського суду Житомирської області від 04.07.2014 року";

12) платіжне доручення № 250 від 20.05.2015 року на суму 46 119 грн. 44 коп. з призначенням платежу - "Погашення кредиту згідно рішення господарського суду Житомирської області від 04.07.2014 року".

13) платіжне доручення № 251 від 20.05.2015 року на суму 10 665 грн. 93 коп. з призначенням платежу - "Погашення судового збору згідно рішення господарського суду Житомирської області від 04.07.2014 року".

Таким чином у зв'язку із призначенням платежу лише п'ять з тринадцяти платіжних доручень на суму 367 785 грн. 37 коп. стосуються виконання рішення господарського суду Житомирської області від 04 липня 2014 року.

Матеріалами справи підтверджується, що суми по 8 інших платіжних доручень були зарахованні на погашення інших заборгованостей за кредитним договором та за інший період, ніж ті, що були стягнуті рішенням господарського суду Житомирської області від 04.07.2014 року.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 01.09.2015 року задоволено скаргу ПАТ "ОСОБА_2 банк Сбербанку Росії" на дії органу Державної виконавчої служби. Визнано незаконними дії відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області по закінченню 25.05.2015 року виконавчого провадження ВП № 44378116 з примусового виконання наказу господарського суду Житомирської області від 28.07.2014 року у справі № 906/630/14. Скасовано постанову відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області від 25.05.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 44378116. В іншій частині скаргу відхилено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 року скасовано ухвалу господарського суду Житомирської області від 01.09.2015 року та прийнято нову ухвалу, якою відмовлено у визнанні незаконними дій ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області по закінченню 25.05.2015 року виконавчого провадження ВП № 44378116 з примусового виконання наказу господарського суду Житомирської області № 906/630/14.

Постановою Вищого господарського суду України від 02 грудня 2015 року скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 року, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 01.09.2015 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

З врахуванням рішення господарського суду Житомирської області від 04.07.2014 року, за яким з ПП „Моноліт, як з боржника стягнуто на користь ПАТ «ОСОБА_2 Сбербанку Росії» 533 296 грн. 47 коп. та тієї обставини, що на виконання судового рішення ПП „Моноліт сплатило 367 785 грн. 37 коп. з ОСОБА_3, як поручителя підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 156 511 грн. 10 коп. (533 296 грн. 47 коп. 376 785 грн. 37 коп.).

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні, із зменшенням розміру заборгованості за кредитним договором та судового збору стягнутого з ОСОБА_3 на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 лютого 2015 року змінити, зменшити розмір заборгованості за кредитним договором стягнутий з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Сбербанку Росії» з 745 245 грн. 79 коп. до 156 511 грн. 10 коп., судового збору з 3654 грн. до 1565 грн. 11 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді