Справа № 333/7144/13-ц
Провадження № 2/333/85/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03. 2016 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Сєроштановій Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, який він уточнив та доповнив позовними вимогами про зобов'язання не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що вона має малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею. За час спільного проживання з відповідачем, який є батьком дитини, він не приділяв уваги доньці, халатно відносився до виконання свого батьківського обов'язку. З листопада 2010 р. сторони проживають окремо, на той час дитині було 11 місяців. З моменту народження доньки та на теперішній час відповідач не приймає ніякої участі у її вихованні та матеріальному утриманні, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не спілкувався з донькою, не проявляє до неї батьківської заінтересованості, не цікавиться станом її здоров'я. Жодних перешкод у спілкуванні з донькою з її боку не було. В добровільному порядку відповідач не здійснює утримання дитини в жодному вигляді, тому вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Пославшись на вказані обставини, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.04.2014 р. залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03.2014 р. у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Позбавлено ОСОБА_2, який народився 04.09.1974 року, батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.05.2015 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.04. 2014 р. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 03.09.2014р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2015 р. первісна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, про зобов'язання не перешкоджати брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, - за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4, в межах наданих їй повноважень за довіреністю, - залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили суд задовольнити позов.

Також позивачка ОСОБА_1 додатково пояснила суду, що відповідач ОСОБА_2 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, під час сумісного життя поводив себе агресивно та застосовував фізичну силу по відношенню до членів родини.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача ОСОБА_2 та його представника

У судовому засіданні 19.01.2016р. представник відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_4 проти позову заперечувала з підстав, викладених у запереченнях на зустрічну позовну заяву, а саме, посилалась на наявність висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 29.04.2014 р. щодо недоцільності позбавлення його батьківських прав, а також пояснила суду, що від спілкування з дитиною відповідач ніколи не ухилявся, а навпаки, позивачка ОСОБА_1 перешкоджає йому у цьому. Також зазначила, що відповідач ОСОБА_2 піклувався про здоров'я доньки, проводив дослідження стану її здоров'я у приватного лікаря, матеріально її підтримував, його мати ОСОБА_7 кілька разів перераховувала грошові кошти на утримання онуки.

Представник третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування, ОСОБА_8 просила суд позов задовольнити та відповідно до ст.ст.19,150,155,164 Сімейного кодексу України позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зважаючи на те, що він ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приділяє належної уваги вихованню доньки, не цікавиться її інтелектуальним, фізичним та психічним розвитком, не піклується станом її здоров'я.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, більшість з яких є спільними знайомими сторін, і які постійно бувають вдома у ОСОБА_1 та спілкуються з нею та її дітьми, кожний окремо, пояснили, що ОСОБА_2 покинув родину, коли донці ОСОБА_3 було 10 місяців; усі обов'язки по утриманню та вихованню дітей виконує ОСОБА_1 самостійно, діти відкриті, виглядають охайними, психічно здорові та не потребують сторонньої допомоги. ОСОБА_2 ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини, не бере участі в її утриманні, не піклуються про її інтелектуальний та фізичний розвиток, не проявляє до доньки будь-якого інтересу, уникає зустрічей з нею, на дні народження дитини з нею не бачиться, її не поздоровляє та дарунків не дарує; в квартирі, що знаходиться по АДРЕСА_2, відповідача не бачили; дитина про батька не згадує.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_13, які протягом 2010-2013 років, кілька разів зустрічалися з відповідачем у місті, пояснили, що ОСОБА_2 уникав розмов про колишню сім'ю та дочку, ця тема викликала у нього негативну реакцію і було йому неприємною, переводив розмову на інші теми, вони зрозуміли це так, що він втратив будь-який інтерес до колишньої сім'ї та дочки, з його слів, він створив нову сім'ю.

Свідок ОСОБА_9 також пояснила, що влітку 2013 року приходила до ОСОБА_2 за дорученням свого чоловіка і передала якісь документи, він тоді проживав у квартирі у будинку по АДРЕСА_1. У квартирі знаходились жіночі та дитячі речі, іграшки, він підтвердив, що живе з іншою жінкою та її дитиною.

Свідок ОСОБА_13, який є сусідом ОСОБА_1, додатково пояснив, що зі спілкування з ОСОБА_2 зрозумів, що той схильний до насильства та жорстокості, проявляв агресію, розповідав про якісь розбірки, виявляв інтерес до зброї. Вважає, що таким людям протипоказано виховання та спілкування з дітьми.

Свідок ОСОБА_14, вихователька ДНЗ (ясла-садок) №90 «Волошка», яка знайома з ОСОБА_1 з грудня 2011 року, пояснила, що з цього ж часу її малолітня донька ОСОБА_3 відвідує вказаний дитячий навчальний заклад, дитину приводить і забирає з дитсадка мама; батька дитини, або її дідуся і бабусі не бачила, вони дитиною не цікавляться; Катя про батька не згадує; кошти за перебування дитини у дитсадку сплачує мама.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_15 також підтвердили той факт, що з листопада 2010 року по грудень 2011 року, коли ОСОБА_1 вийшла на роботу до салону красоти «ІНФОРМАЦІЯ_2», допомагали їй по господарству та догляду за дітьми, оскільки та залишилась сама і вимушена була самостійно опікуватись дітьми та їх утриманням, працювала перукаркою вдома.

Суд, вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, висновки представника районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування, заслухавши пояснення свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (народження дитини зареєстроване Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 15.12.2009 року, актовий запис №1249), батьком дитини є ОСОБА_2, а матір'ю ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У ст.3 Конвенції про права дитини вказано: в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У ст. ст.8, 9, 20 Конвенції вживається термін «найкращі» інтереси дитини.

Згідно ч.3 ст.157 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У ст.15 Закону України «Про охорону дитинства« зазначено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно довідки про склад сім'ї від 13.08.2013 року, наданою ЖКВ ДП «Радіоприлад» ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1, того ж дня ОСОБА_2 отримав довідку №2/241 КП «Основаніє» в якій зазначено, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та надав суду характеристику, видану КП «Основаніє» з місця проживання за адресою: АДРЕСА_3, тобто вказана характеристика надана не за його фактичним місцем проживання (т.1 а.с.11, 12,13).

З листа ДІА МЕД від 23.08.2013 року вбачається, що ОСОБА_2 піклувався про стан доньки з її народження ІНФОРМАЦІЯ_1, але на початку 2011 року медичну карту ОСОБА_3 з медичного закладу забрала її мати, та більше медичний нагляд за ОСОБА_3 не здійснювався (а.с.25).

Згідно довідки №1030-26022014/23113 від 26.02.2014 року, ОСОБА_2 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності (а.с.210).

Згідно довідки №718-зпв від 28.02.2014 року, ОСОБА_2 (ОСОБА_2) на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, за медичною допомогою не звертався та довідки №716 від 28.02.2014 року вказана особа в КУ «ОКНД» ЗОР на обліку не знаходиться (а.с.212, 213).

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.164 СК України, на які в обґрунтування позову посилається позивачка ОСОБА_1, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

Як роз'яснено в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 неналежним чином ставився до виконання своїх батьківських обов'язків, проживаючи окремо від доньки, не зустрічається з нею, не займається її вихованням, не надає коштів на її утримання, не цікавився її життям, здоров'ям.

Відповідно до довідки №124 від 13.12.2013 року та характеристики вихователя групи №5 ДНЗ (ясла-садок) № 90 «Волошка», малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 90 «Волошка» з 06.12.2011 року по теперішній час. За час перебування дитини в закладі вихованням та навчанням дитини займається ОСОБА_1, мати дитини. Дитину до закладу приводить та забирає мати, постійно цікавиться поведінкою, знаннями та здоров'ям дитини. Батьківські збори відвідує мати. Оплату за харчування та благодійні внески здійснює ОСОБА_1 За час перебування дитини в закладі батько дитини ОСОБА_2 в дошкільний заклад не приходив, батьківські збори та загальні заходи не відвідував (т.1 а.с.140, 132).

Згідно довідки №3903 від 13.12.2013 року КУ «Обласного клінічного наркологічного диспансеру» ОСОБА_1 на диспансерному обліку не перебуває (т.1 а.с. 133).

Відповідно довідки від 12.12.2013 року КУ «Обласної клінічної психіатричної лікарні» ОСОБА_1 на диспансерному обліку не перебуває (т.1 а.с.134).

Позивачка ОСОБА_1 працює майстром-перукарем з 05.10.2013 року у ФОП ОСОБА_17, за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується трудовим договором від 05.10.2013 року та характеристикою (т.1 а.с.135-137).

З характеристики голови квартального комітету №12 від 20.12.2013 року за місцем проживання позивачки ОСОБА_1 вбачається, що вона зарекомендувала себе з позитивної сторони, як ввічлива, скромна, охайна, турботлива та любляча мати, яка веде тверезий спосіб життя (т.1 а.с.143).

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Суд не приймає до уваги наявних в матеріалах справи копій квитанцій, наданих відповідачем ОСОБА_2, оскільки з останніх не вбачається, що гроші перераховував саме ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 для утримання дітей, крім того, платником у вказаних квитанціях значаться ОСОБА_1 та ОСОБА_7(т.1 а.с.21, 22, 23, 24).

Відповідно до чч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з ч.6 ст.19 СК суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В матеріалах справи міститься висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 29.04.2014 р. щодо недоцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав (т.2 а.с.48).

Свій висновок орган опіки і піклування обґрунтував віком дитини, думкою батьків, із врахуванням житлово-побутових умов за місцем проживання дитини та її батьків, показань свідків.

У вказаному висновку є посилання на те, що відповідач ОСОБА_2 мешкає за адресою : АДРЕСА_1, і що він бажає приймати участь у вихованні доньки, бачитись та спілкуватися з нею, та зазначає, що він неодноразово намагався досягти з ОСОБА_1 згоди і порозуміння в побаченнях з дочкою, але його спроби були марними. ОСОБА_1 перешкоджає йому в побаченнях дитини, тому він просить зобов'язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою - ОСОБА_3, 2009 року народження, та наполягає на систематичному побаченнях з дитиною, з понеділка на п'ятницю, наодинці без участі ОСОБА_1 та інших сторонніх осіб, за місцем його проживання/перебування, спільний відпочинок влітку, необмежене спілкування батька з донькою особисто, а також систематичні спілкування з донькою засобами телефонного зв'язку та інше.

У вказаному висновку також зазначено, що ОСОБА_1 з позовом ОСОБА_2 не згодна та просить вирішити питання щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що в листопаді 2010 року ОСОБА_2 востаннє бачив їхню спільну дитину, з моменту народження доньки він не приймає участі у її вихованні м та матеріальному утриманні, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, ні усно, ні письмово не спілкується, не проявляє до неї жодної батьківської заінтересованості, не цікавиться станом її здоров'я.

Оцінюючи вказаний письмовий висновок органу опіки і піклування - районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 29.04.2014 року, суд виходить з наступного.

Як зазначалося вище, представник третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування, ОСОБА_8 просила суд позов ОСОБА_1 задовольнити та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зважаючи на те, що він ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приділяє належної уваги вихованню доньки, не цікавиться її інтелектуальним, фізичним та психічним розвитком, не піклується станом її здоров'я.

Тим самим, представник третьої особи, не тільки не підтримала письмовий висновок органу опіки і піклування, а навпаки, з урахуванням обставин, встановлених в суді, просить суд задовольнити позов ОСОБА_1 і позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої дитини.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що за заявою представника ОСОБА_2 в межах наданих їй повноважень за довіреністю суд своєю ухвалою від 19.11.2015 р. позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, про зобов'язання не перешкоджати брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною - залишив без розгляду.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання у висновку на показання свідків, оскільки вони не ідентифіковані : не зазначено їх особи, місце проживання, а також зміст їх пояснень.

Також не були ідентифіковані ці свідки і під час судового розгляду справи, представником відповідача не заявлялось клопотання про їх допит у суді.

Таким чином, суд вважає, що лише самого твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що він бажає приймати участь у вихованні доньки, бачитись та спілкуватися з нею, і що йому чинились перешкоди в цьому з боку позивачки ОСОБА_1 без надання відповідних доказів, є недостатнім, щоб вважати їх такими, що відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

З урахуванням вказаних обставин, та інших доказів у справі, суд не погоджується із вказаним письмовим висновком органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, оскільки він є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам малолітньої дитини.

Зважаючи на викладене, суд приходить висновку, що у судовому засіданні повністю встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує до самостійного життя.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164-166 СК України, ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили, надіслати у державний орган реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І.Боровікова