Cправа № 127/1180/16-ц
Провадження № 2/127/1724/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

29 березня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Шарапанівському Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Злагода» про стягнення грошових коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до кредитної спілки «Злагода» про стягнення грошових коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.02.2015 року між КС «Злагода» та ОСОБА_1 було укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №8456д в розмірі 21 168, 19 грн.

03.08.2015 року в день закінчення вкладу, позивач звернувся в кредитну спілку з проханням повернути вклад і нараховані відсотки. Однак, відповідачем було відмовлено у видачі коштів.

Вищевикладене і стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.

На підставі вищевикладеного та з урахуванням уточненої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача 23 860, 69 грн., з яких: 21168, 19 грн.- вклад; 684,00 грн. відсотки; 1008, 50 індексація та три відсотки річних; 1000,00 грн. моральна шкода.

В судове засідання позивач не з'явився, останній надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за правилами постановлення заочного рішення та на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.02.2015 року між КС «Злагода» та ОСОБА_1 було укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №8456д в розмірі 21 168, 19 грн. (а.с. 5-6).

Згідно із квитанції до прибуткового договору від 03.02.2015 року ОСОБА_1 на підставі договору №8456д від 03.02.2015 року вніс кошти в сумі 21168, 19 грн. (а.с.7).

Відповідно до графіку розрахунків по договору №8456д від 03.02.2015 року, відсотки по договору складають 1006, 11 грн. (а.с. 8).

З додаткової угоди до договору №8456д , сторони домовились внести зміни до п. 2.2.1 договору, виклавши його в наступній редакції: «2.2.1. Процентна ставка за внеском на період з 01.02.2015 року до 30.04.2015 року включно встановлюється розмір 2,5 % процентів річних, з 01.05.2015 року до закінчення строку його дії у розмірі 21 % процентів річних (а.с. 9).

Згідно із актом-звірки розрахунку за депозитом №8456д від 03.02.2015 року становить: основна сума 21168 грн. 19 коп., відсоток: 684 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2.3.3. договору виплата процентів здійснюється щомісячно на вимогу вкладника, що пред'являється в усній або письмовій формі.

Згідно із п. 3.2.5 договору, спілка зобов'язана повернути вкладнику внесок, та нараховані проценти у строки, та в розмірах, які передбачені умовами цього договору.

Пунктом 3.2.6. договору визначено, що Спілка зобов'язана видати вкладнику внесок або його частину на письмову вимогу з урахуванням умов договору.

Вкладник має право вимагати від Спілки виконання своїх зобов'язань згідно з предметом та умовами цього договору (п. 3.3.1. договору).

Таким чином судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе за договором зобов'язання, що призвело до утворення в нього перед позивачем боргу.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. Пункт 4 ч.1 ст. 4 Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобов'язанням щодо наступного його повернення.

Водночас ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» визначає кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків її членів. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Стаття 23 Закону регламентує належність внесків (вкладів) на депозитні рахунки та нараховані на них проценти членів кредитної спілки цим же членам цих же вкладів на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 23 ч. 2 п. 3 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд, вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, яку відповідач повинен відшкодувати позивачу, приймає до уваги конкретні обставини справи, характер заподіяної шкоди, ступень та тривалість моральних страждань позивача, тому суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню в сумі 1000, 00 гривень.

Суд звертає увагу, що згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №8456д від 03.02.2016 року щодо повернення коштів, суд вважає за можливе стягнути на користь позивача суму коштів у розмірі 23 860, 69 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 21, 23 Закону України «Про кредитні спілки», ст.ст. 525, 530, 625 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215 - 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з кредитної спілки «Злагода» (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 82), на користь ОСОБА_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти у сумі 23 860 (двадцять три тисячі вісімсот шістдесят) грн. 69 коп.

Стягнути з кредитної спілки «Злагода» (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 82) на користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданого протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя О.О. Жмудь