АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1839/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2930/16Головуючий у 1-й інстанції Жага Е. Г. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого-судді Прядкіної О.В.,

Суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.,

При секретарі Зеленській О.І.

За участі: представників позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та представника ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 жовтня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про встановлення сервітуту,-

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2016 року ОСОБА_7 і ОСОБА_9 звернулись до суду з вказаним позовом. Зазначали, що відповідачка ОСОБА_4, проводячи ремонтні роботи в своїй квартирі, відрізала трубу, яка забезпечувала водопостачання до їх квартири.

Вказували, що, згідно висновку Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління технічна можливість прокладення водопровідної труби в обхід квартири відповідачів неможлива. Просили суд встановити сервітут на право прокладення водопроводу через квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 жовтня 2016 року позов ОСОБА_7. і ОСОБА_9 задоволено.

Встановлено сервітут на право прокладення позивачами водопроводу через квартиру АДРЕСА_1, що належить відповідачам.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення оскаржили відповідачі, які в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі мешкають в двох квартирах, які утворились в результаті реального розподілу між колишніми співвласниками однієї квартири відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 квітня 2014 року.

Згідно листа Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління від 06 травня 2016 року, при комісійному обстеженні холодного водопостачання працівниками управління було виявлено, що ОСОБА_4 без узгодження з цією комунальною службою демонтувала трубу холодного водопостачання та встановила лічильник обліку води. Для того, щоб відновити водопостачання в квартиру АДРЕСА_1 необхідно поновити демонтовану трубу холодного водопостачання, бо іншої технічної можливості провести воду в кв. 4а немає (а.с. 8).

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд, посилаючись на приписи ст.ст.15,16 ЦК України вважав, що у позивачів існують потреби у водопостачанні, які не можуть бути задоволені іншим способом, як встановленням сервітуту на право прокладення ними водопроводу через квартиру, яка належить відповідачам.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду.

Відповідно до вимог ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Виходячи з наведеного, обов'язковою умовою встановлення сервітуту є певна потреба у користуванні чужим майном та відсутність можливості у задоволенні цієї потреби іншим способом, як встановлення сервітуту з конкретною особою.

Однак, суд не встановив і не зазначив у рішенні, чи існує інший спосіб задоволення потреб сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 402 ЦК України спір про встановлення сервітуту вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту, у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та його умови.

Взявши до уваги необхідність задоволення потреби позивачів у водопостачанні, суд не проаналізував зміст рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 квітня 2014 року, яким проведено реальний розподіл квартири АДРЕСА_1

Згідно зазначеного рішення виділено ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, з урахуванням 3/5 частини квартири, частину коридору 4-1, кімнату 4-3, кімнат 4-4. Виділено ОСОБА_7 і ОСОБА_9, з урахуванням 2/5 частини квартири, частину коридору 4-1, кімнату 4-2, вбиральню 4-5, кухню 4-6. Зобов'язано сторони провести дії з перебудови та переобладнання квартири, зокрема, обладнати квартири № 4 і № 4а самостійними системами газопостачання, опалення, водопостачання та електропостачання (а.с. 5).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На виконання зазначеного рішення відповідачі замовили в комунальному підприємстві «Лубни-Водоканал» робочий проект водопостачання їх квартири АДРЕСА_1, який був виготовлений 12.05.2016р.

Згідно технічних умов підключення водоводу до кв.4 виконаний від існуючого водопроводу АДРЕСА_2 та в місці вводу водопровідної труби в квартиру встановлено лічильник ЛК 15Х з антимагнітним пристроєм ( а.с.70-72).

Таким чином, дії відповідачів відповідають Правилам користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Державного Комітету України по житлово- комунальному господарству від 1 липня 1994р. ( далі Правила).

Натомість позивачі не звертались до спеціалізованої організації, у ведення якої входить надання послуг у забезпеченні водою та з якою у них існують договірні відносини.

Позивачі не звертались з письмовою заявою до КП«Лубни-Водоканал» про видачу технічних умов про можливість приєднання до комунального водопроводу із зазначенням умов для проектування місця врізки та подальшого використання, як то визначено Правилами.

Зважаючи на недотримання позивачами порядку приєднання абонента до комунального водопроводу, як то передбачено Правилами, колегія суддів вважає неналежним посилання на відповідь Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління від 06.05.2016р., оскільки до повноважень останнього не входить вирішення зазначених питань.

Крім того, як вбачається з листа Комунального підприємства «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради від 13 липня 2016 року, можливість проведення води до квартири № 4а в обхід квартири № 4 існує при взаємному порозуміння між сусідами будинку № 7 (а.с. 61).

Однак позивачами в порядку, визначеному ст.ст.10,60 ЦПК України не доведено, що вони звертались до інших трьох співвласників будинку з відповідними проханнями-пропозиціями щодо підключення до водопостачання.

Таким чином, позивачі не довели, що відсутній інший спосіб для прокладення водопроводу ніж встановлення сервітуту на право прокладення позивачами водопроводу через квартиру відповідачів.

Більш того, позивачі, заявивши вимогу щодо "прокладення водопроводу" взагалі не обгрунтували таку технічну можливість, хоча, за поясненнями їх представників, фактично мали на увазі "підключення'' до водопроводу, яке існувало до реального розподілу квартири.

Суд першої інстанції також не дав належної оцінки змісту позовних вимог, встановивши сервітут на право прокладення позивачами водопроводу через квартиру відповідачів, тоді як ст. 401 ЦК України передбачає право користування майном, а не створення нового.

За таких обставин, суд допустив невідповідність висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.п.3,4, 316 ЦПК України, колегія суддів-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 жовтня 2016 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Відмовити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий -суддя / Підпіс/ О.В.Прядкіна

СУДДІ: / Підпіс/ О.І.Обідіна

/ Підпіс/ О.О.Панченко

З оригіналом згідно :

Суддя апеляційного суду

Полтавської області О.В.Прядкіна