Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/132/16-ц 2/382/131/16.
РІШЕННЯ

іменем України

11 лютого 2016 року Яготинський районний суд Київської області, в складі;

Головуючого- судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення факту володіння та визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1, у віці 68 років, помер її батько - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданого 19 листопада 1996 року Яготинським районним відділом реєстрації актів громадського стану; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданого 28 квітня 1961 р. Яготин. райбюро ЗАГС Київської області; свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3, виданого 10 квітня 1998 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Яготинської райдержадміністрації Київської області.

Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді:

●житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок за № 75, виданого 20 листопада 1972 року Яготинським комбінатом комунальних підприємств та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації 20 листопада 1972 р., реєстрова книга № 12, реєстровий номер № 3871.

Оскільки спадкодавець склав заповіт на даний житловий будинок на її ім'я, то відповідно до ст. 534 ЦК України (в ред. 1963 року), спадкоємцем за заповітом після його смерті є вона, дочка - ОСОБА_1.

Заповіт посвідчений 10 липня 1996 р. державним нотаріусом Яготинської державної нотаріальної контори Київської області за р. № 991. Зазначений заповіт на день смерті заповідача не змінено і не скасовано.

Спадкоємець, передбачений ст. 535 ЦК України, згідно якої неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка), є дружина - ОСОБА_2 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5, видане 29 листопада 2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Поліського районного управління юстиції в м. Києві).

З заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори вона не зверталася, алевважає, що спадщину вона прийняла в силу ст.. 549 ЦК УРСР, шляхом фактичного вступу в управління та володінням спадковим майном свого батька, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, що виразилося у користуванні та володінні особистими речами померлого (акт обстеження депутата від 12 січня 2016).

Інший спадкоємець, її мати-ОСОБА_2, в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, фактично спадщину не прийняла, не вступивши в управління та володінням спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, на спадкове майно не претендує.

При її зверненні до нотаріальної контори, нотаріус їй роз'яснив, що видати Свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно не має можливості, у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя втратив правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок.

Оригінал правовстановлюючого документу може бути видане лише власнику нерухомого майна, а в даному випадку це неможливо, у зв'язку зі смертю спадкодавця.

Згідно глави 10 п. 4.15, п.4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. №282/20595, видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналу правовстановлюючого документа щодо належності цього майна спадкодавцеві право власності на яке зареєстровано в установленому для того порядку.

Виходячи із вказаних вище обставин, питання про визнання за мною права власності на спадкове майно можливо вирішити тільки в судовому порядку.

Просила:

Встановити, що вона ОСОБА_1, прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом вступу в управління та володінням спадковим майном;

Встановити, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, володів житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, на праві власності;

Визнати за нею, ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, що належав на праві власності її батьку ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідачка позов визнала, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 534, 549 ЦК УРСР, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити, що ОСОБА_1, прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом вступу в управління та володінням спадковим майном;

Встановити, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, володів житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, на праві власності;

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, що належав на праві власності її батьку ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.