Справа №639/8270/14-ц
Провадження №2/639/297/16
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Труханович В.В.

за участю секретаря Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 94 920,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_3 обіцяючи допомогу в придбанні автомобіля та повідомляючи про необхідність сплати для цього певних сум змусив ОСОБА_1 сплатити йому 94 920 грн.

Позивач вказує, що всі суми були отримані особисто відповідачем про що видано відповідні квитанції.

26 червня 2015 року позивач звернувся до ОСОБА_3 з вимогою про повернення коштів, яка була залишена відповідачем поза увагою, у звязку з чим він і був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 08.07.2015 року, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач по справі в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили.

Згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі.

Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 15 липня 2013 року ОСОБА_1 на користь ФЛП ОСОБА_3 було сплачено 24 450 грн. за надання послуг з замовлення автомобіля DAF, бортовий, червоного кольору, без номеру.

26 вересня 2013 року ОСОБА_1 на користь ФЛП ОСОБА_3 було сплачено 40 500 грн. за надання послуг з брокерського внеску.

04 жовтня 2013 року ОСОБА_1 на користь ФЛП ОСОБА_3 було сплачено 29 970 грн. за надання послуг з брокерського внеску.

Зазначені обставини підтверджуються Квитанціями №041520, №041537, та №041545, які видані ФЛП ОСОБА_3, та які містять підпис ОСОБА_3 та скріплені печатками СПД ФЛП ОСОБА_3 (а.с. 5)

Позивач в тексті позову вказує, що не дочекавшись жодної компенсації здійснених ним видатків з боку відповідача, та розуміючи неправдивий характер обіцянок відповідача, 26.06.2015 року він звернувся до ОСОБА_3 з вимогою про повернення безпідставно сплачених коштів, на що не отримав жодної відповіді.

Розглядаючи даний спір суд виходить з положень Цивільного кодексу України щодо способів захисту порушених, невизнаних чи оспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

При цьому, цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони є визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

З урахуванням наведеного важливого значення набуває необхідність належного зясування судом питання щодо того, про захист яких саме прав особи йдеться.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд зясовує характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Позивачем обрано спосіб захисту свого права у вигляді стягнення безпідставно одержаних коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Суд зазначає, що відносини, які виникли між сторонами не можливо віднести до жодного інституту цивільного права, оскільки між сторонами фактично відсутні договірні правовідносини в розумінні ЦК України, у зв'язку з чим грошові кошти в сумі 94 920 грн. передані ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 є безпідставно набутим майном.

Отже, виходячи з характеру спірних правовідносин, належним способом захисту прав ОСОБА_1 в даному випадку є повернення в натурі безпідставно набутого майна, що передбачено Главою 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Частина друга даної статті вказує, що положення Глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. (ч. 1 ст. 1213 ЦК України)

За таких обставин, спосіб захисту, обраний позивачем (стягнення безпідставно набутого майна), в даному випадку відповідає змісту порушеного права, характеру порушення, та наслідкам спричиненим порушенням.

З огляду на вищевикладене позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 61, 88, 169, 208-210, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 11, 15, 16, 1212, 1213 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 94 920 грн. (девяносто дві тисячі девятсот двадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 949,20 грн. (девятсот сорок девять гривень двадцять копійок)

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня одержання його копії.

Суддя В.В. Труханович