Справа № 466/7878/14 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 22-ц/783/1023/16 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Цяцяка Р. П., Тропак О. В.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» про нарахування та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а:

04 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» (далі - ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут»), у якому зазначала, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 січня 2012 року, скасовано наказ Львівського відділення ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» від 31 січня 2011 року № 5 «Про роботу Львівського відділення ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» на умовах неповного робочого тижня», на підставі якого їй встановили неповний робочий тиждень 0,2 ставки (одним робочим днем - понеділок). Внаслідок незаконності зміни відповідачем істотних умов праці мав місце вимушений прогул та наслідком цього стало нарахування їй заробітної плати із розрахунку 0,2 ставки.

Посилаючись на вказані обставини, просила відновити їй незаконно змінені істотні умови праці, зокрема, нарахування заробітної плати в період з 05 квітня 2011 року по 16 січня 2012 року за час дії наказу від 31 січня 2011 року № 5; провести нарахування та виплатити різницю в окладі за весь час вимушеного прогулу за період з 05 квітня 2011 року по 16 січня 2012 року, а також зобов'язати відповідача сплатити з цієї суми обов'язкові податки та збори згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Зобов»язано ДП "Український державний геологорозвідувальний інститут" відновити ОСОБА_1 істотні умови праці, зокрема нарахування заробітної плати в період з 05 квітня 2011 року по 16 січня 2012 року, за час дії наказу № 5 від 31 січня 2011 року; зобов»язано ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 різниці в окладі за час вимушеного прогулу за період з 05 квітня 2011 року до 16 січня 2012 року; зобов»язано ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування» сплатити з нарахованої різниці в окладі позивача ОСОБА_1 обов»язкові податки та збори. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржило Державне підприємство «Український державний геологорозвідувальний інститут».

Вважає його незаконним, необгрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У апеляційній скарзі зазначає, що трудовий спір за позовом ОСОБА_1 до ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 05.04.2011 р. по 16.01.2012 р. та зобов»язання до вчинення дій з тих самих підстав вже був вирішений Личаківським районним судом м. Львова і рішенням від 13 грудня 2012 р. з врахуванням додаткового рішення від 14 червня 2013 р., яким у позові було відмовлено і це рішення суду набрало законної сили, проте суд цих обставин не врахував. Судом не взято до уваги пропуск позивачем трьохмісячного строку звернення до суду, неправильно застосовано ст. 235 КЗпП України, оскільки вимушеного прогулу не було, а позивач продовжувала роботу в умовах неповного робочого часу за тією ж спеціальністю і посадою.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 22 квітня 2015 року (якою рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 січня 2015 року скасовано із закриттям провадження у справі), а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 123-124).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивачки, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки судовим рішенням було встановлено незаконність наказу Львівського відділення ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» від 31 січня 2011 року № 5, на підставі якого позивача було переведено на неповний робочий тиждень з виплатою 0,2 ставки та зменшено заробітну плату відповідно до відпрацьованого часу, то в силу вимог ст. 235 КЗпП України істотні умови праці позивача підлягають відновленню з часу їх неправомірної зміни із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проте з такими висновками суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що позивачка перебувала у трудових відносинах з Львівським відділенням ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут», працюючи на посаді інженера-геохіміка І категорії з виплатою 0,6 ставки.

Згідно з наказом Львівського відділення ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» від 31 січня 2011 року № 5 «Про роботу Львівського відділення ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» на умовах неповного робочого дня» ОСОБА_1 та іншим працівникам починаючи з 05 квітня 2011 року і до покращення фінансового стану відділення було встановлено неповний робочий тиждень з виплатою 0,2 ставки.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області» від 16 січня 2012 року, за позовом ОСОБА_2. до Львівського відділення ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут», наказ відділення від 31 січня 2011 року № 5 скасовано.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, на порушення приписів ст. ст. 212-214 ЦПК України суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у 2012 році ОСОБА_1 вже зверталася до суду з позовом до ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» про проведення перерахунку заробітної плати на умовах неповного робочого тижня з виплатою 0,6 ставки заробітної плати за період з 05 квітня 2011 року по 16 січня 2012 року. Обґрунтовуючи підстави позову, ОСОБА_1 посилалась на скасування наказу від 31 січня 2011 року № 5, на підставі якого їй було встановлено неповний робочий день з виплатою 0,2 ставки. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2012 року у справі № 2/1312/1402/12 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.Зобов»язано ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі на умовах неповного робочого тижня з виплатою 0,6 ставки заробітної плати за період з 17 січня 2012 року по 19 березня 2012 року та сплатити з вказаної суми помісячно обов»язкові податки та збори. У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовлено. 20.02.2014 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначене рішення, проте особистою заявою від 03.07.2013 року відмовилась від апеляційної скарги і така відмова була прийнята судом, апеляційне провадження закрито (а.с.117-118,151,155, справа № 1312/1402/13).

У той же час, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, не визначившись із характером спірних правовідносин, підставою і предметом позову, на порушення приписів ч. 3 ст. 61 ЦПК України фактично вдався до переоцінки тих доказів та фактів, яким у справі № 2/1312/1385/12 було надано оцінку.

Крім того, статтею 235 КЗпП України передбачено, що виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється у випадках: звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу (ч. 1); у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству (ч. 3); у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу (ч. 4).

Частиною 2 цієї статті визначено порядок виплати працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи у випадку незаконного переведення на іншу роботу.

Проте, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку на підставі ст. 235 КЗпП України, суд не врахував, що положення вказаної статті передбачають виплату середнього заробітку працівника, перелік яких передбачено зазначеною нормою права та є вичерпним і не передбачає виплати різниці в окладі в умовах неповного робочого часу при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою.

Наказом ДП «УкрДГРІ» № 11 від 05 березня 2012 року ЛВ ДП «УкрДГРІ» ліквідовано з 25 травня 2013 року та вилучено з ЄДРПОУ.

Крім того, ухвалюючи рішення про відновлення позивачу істотних умов праці, суд не врахував, що ОСОБА_1 не є працівником підприємства, а відновлення істотних умов праці можливе лише працюючому працівнику.

Враховуючи вище наведене, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.п. 1-4, 314 ч. 2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 січня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут», про нарахування та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Цяцяк Р. П.

Тропак О. В.