РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1043/16-ц

пр. № 2/759/2032/16

08 лютого 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді: Шум Л.М.

при секретарі: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на оформлення проїзних документів для виїзду за кордон дитини без згоди та супроводу батька, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.01.2016 р. підсудність позову ОСОБА_1 визначена Святошинському районному суду м. Києва.

Позивачка ОСОБА_1 в обґрунтування позову посилається на те, що до 2005 р. вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем, та у вказаний період позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дочку ОСОБА_3, яка постійно проживає з нею та на повному її утриманні, оскільки відповідач у 2013 р. виїхав на постійне місце проживання до Автономної Республіки Крим та з цього часу позивачка не має жодного зв'язку з ним. Позивачка зазначає, що з 2013 р. відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків по догляду та матеріального утримання їх спільної дочки. Позивачка пояснила, що має родичів за межами України, крім того має матеріальну можливість виїжджати закордон на спільний з дитиною відпочинок, проте, для виготовлення проїзних документів за кордон та виїзду неповнолітньої дитини необхідна згода двох батьків, однак позивачка такої згоди не може отримати від відповідача, який на зв'язок не виходить, життям дитини не цікавиться взагалі, крім того, проживає на окупованій території АРК. Позивачка просить суд надати їй дозвіл на виїзд за межі України дочки ОСОБА_3 без згоди та супроводу батька, відповдіача по справі до досягнення нею 16-річного віку та дозвіл на виготовлення відповідних проїзних документів

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, шляхом розміщення повідомлення на сайті Святошинського районного суду м. Києва (а.с. 20), а тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

В судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2, відповідач по справі та ОСОБА_1, позивачка по справі (а.с. 12).

Встановлено, що позивачка 25.09.2012 р. зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_6, у зв'язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с. 11).

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом зі своєю матір'ю, позивачкою по справі за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2, відповідно до Довідки від 30.10.2014 р. № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 14).

В судовому засіданні встановлено, неповнолітня ОСОБА_3, повністю перебуває на утриманні позивачки ОСОБА_1, яка самостійно займається вихованням та утриманням дочки, оскільки відповідач ОСОБА_2 постійно проживає на окупованій території Автономної Республіки Крим, зв'язок з яким неможливий, утруднений.

При цьому, встановлено, що позивачка має матеріальну можливість виїжджати закордон на спільний з дитиною відпочинок, вивозити дитину до родичів, які проживають закордоном.

Судом встановлено, що у зв'язку з вищезазначеним позивачка не має можливості, з об'єктивних причини отримати від відповідача ОСОБА_2 згоду на оформлення проїзних документів та виїзд їхньої неповнолітньої дочки за межі України без його супроводу.

Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно до ч. 1 ст. 4 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 р. за № 380, оформлення громадянам України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або їх законних представників у разі потреби самостійного виїзду таких осіб за кордон.

Згідно до ч. 18 зазначених вище правил, оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків, а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку що позивачка довела в судовому засіданні позовні вимоги, які відповідно до ст. 60 ЦПК України знайшли своє підтверження та обгрунтування, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що ухвалою суду від 26.01.2016 р. під час відкриття провадження у справі, позивачку ОСОБА_1 було зобов'язано сплатити судовий збір (а.с. 18).

Проте, вимога суду не виконана, судовий збір не сплачено та/або не надано доказів звільнення від сплати судового збору, у зв'язку з чим суд вважає занеобхідне стягнути вказаний судовий збір з позивачки.

Керуючись ст.ст. 141, 154 СК України, ст.ст. 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12.06.1998 р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім»ю України», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 179, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на оформлення проїзних документів для виїзду за кордон дитини без згоди та супроводу батька - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) дозвіл на виїзд за межі України дитини: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення дочкою 16-річного віку.

Надати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) дозвіл на оформлення та виготовлення проїзних документів для виїзду за межі України дитини: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

За письмовою заявою відповідача поданої до суду протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :