Справа № 0907/2-728/11
Провадження № 22-ц/779/52/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Максюта І.О.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:
головуючого Максюти І.О.,

суддів: Горблянського Я.Д., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , представників відповідачів: ІНФОРМАЦІЯ_1 Ткачука О.В., Івано-Франківської КЕЧ району Шаріпової П.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Обласного військового комісаріату, Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району про скасування рішення житлової комісії військового комісаріату та зобов`язання відновити чергу на житло за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 07 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :
В березні 2010 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району про скасування рішення житлової комісії, поновлення в черзі на житло та надання житла.

25 березня 2013 року ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог та просив скасувати рішення житлової комісії Івано-Франківського міського військового комісаріату від 14.01.2005 року про зняття його та членів сім`ї з житлової черги, зобов`язати відповідачів відновити йому чергу на житло у відповідності до Протоколу № 73 від 05.01.1993 року житлової комісії (про зарахування на квартирну загальну чергу) та у відповідності до Наказу начальника Військової служби правопорядку у Збройних силах України начальника Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України №16-ПМ від 09.11.2004 року (про звільнення із залишків на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок Міністерства Оборони України) з подальшим отриманням житла. У ході розгляду справи позивач стверджував, що про порушення його права йому стало відомо у листопаді 2009 року із відповіді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.11.2009р. про зняття його разом з членами сім`ї з черги на забезпечення житлом. Оскільки його особова справа була втрачена (знищена), а він не був своєчасно повідомлений про зняття з житлової черги, тому оскаржити рішення своєчасно він не мав можливості.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянта, суд дійшов помилкових висновків про те, що позивач та члени його сім`ї приватизували квартиру за житловою площею, що становить більше 8 м.кв. на особу, оскільки не був врахований ще один співвласник ОСОБА_3 .

На момент винесення рішення щодо зняття його із черги на отримання житла, жодних підстав для прийняття такого рішення не було, а отже воно є протиправним. Проте, суд вказану обставину не дослідив, що стало причиною прийняття неправосудного рішення.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вислухавши апелянта та його представника, представників відповідачів, доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 212, 213 ЦПК України були повно і всебічно дослідженні обставини справи та дана належна оцінка доказам, на які сторони посилалися в суді першої інстанції. Суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з положень ст. 34 Житлового Кодексу України, дійшов висновку, що позивач не відноситься до осіб, які потребують поліпшення житлових умов, відмовив у задоволенні позову.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Пунктами 3 та 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 389 від 03 червня 2013 року «Про затвердження положення про військові комісаріати» визначено, що районні, об`єднані районні, міські, об`єднані міські, військові комісаріати підпорядковуються відповідному обласному військовому комісаріату, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Обласні військові комісаріати є юридичними особами, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Інші військові комісаріати є відокремленими підрозділами відповідних обласних військових комісаріатів.

Згідно Наказів начальника Івано-Франківського гарнізону від 31.03.2014р. № 8 та від 29.09.2014р. № 20, які стосуються розподілу службової та постійної жилої площі між військовими частинами, визначено перелік військових частин та установ, які мають право на самостійне ведення квартирного обліку, згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 24.03.1998р. № 117, серед яких міститься Івано-Франківський обласний військовий комісаріат, до складу якого входять військові частини, установи та реформовані частини, міський військовий комісаріат, військова прокуратура, квартирно-експлуатаційна частина району, комендатура військових сполучень залізничної дільниці та станції Івано-Франківськ, А-1043 (військова поліклініка), військова кафедра ІФНТУНГу та відділення військової служби правопорядку. Порядок роботи об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 регламентований Наказом військового комісара № 313 від 29.12.2014р.

Таким чином, оскільки житлові облікові справи міським військовим комісаріатом були передані обласному військовому комісаріату, у якому створена об`єднана житлова комісія, яка здійснює функції щодо квартирного обліку військовослужбовців, то ця юридична особа є належним відповідачем у справі.

Доводи відповідача про те, що позивач після звільнення з військової служби працював у іншому відомстві (МНС), звідки вийшов на пенсію, тому військовий комісаріат не має повноважень щодо постановки його на квартирний облік, тому не повинен відповідати за позовом, не заслуговують на увагу, оскільки розглядається питання про правомірність зняття позивача з квартирного обліку структурним підрозділом обласного військового комісаріату (міським військовим комісаріатом) на той час, коли це питання відносилася до його повноважень.

Судом встановлено, що позивач призваний на військову службу 13.05.1985 р., з 22.11.1997р. по 01.04.2003р. проходив службу, займаючи посаду відповідального виконавця військової частини НОМЕР_1 ; з 01.04.2003р. по 29.04.2003р. техніка відділення регламенту і ремонту військової частини НОМЕР_2 ; з 29.04.2003р. по 16.11.2003р. техніка тилу військової частини НОМЕР_3 ; з 16.11.2003р. начальника відділення патрульно-постової служби Івано-Франківського зонального відділення ВСП (а.с.7, 11, 60-65 т.1).

Відповідно до витягу з протоколу №2 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.01.1993 р. позивача включили в загальну чергу для отримання (покращення) житла з 05.01.1993 р. разом з трьома іншими членами його сім`ї (дружиною та двома синами) (а.с.10т.1).

Із виписки з домової книги № НОМЕР_4 про склад сім`ї станом на листопад 1995р. вбачається, що позивач проживав у трьохкімнатній квартирі з комунальними вигодами, розташованій на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку, який належить міськвиконкому та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Житлова площа квартири становить 44,2 кв.м. На цій житловій площі проживали та були зареєстровані дев`ять осіб. (а.с.8 т.1). Технічні характеристики квартири зазначені у технічному паспорті (а.с.78 т.1).

До складу сім`ї позивача входило 4 особи: сам позивач, дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9 т.1).

Із свідоцтва про право власності на житло від 15 лютого 2002 року встановлено, що квартира по АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_3 сину, ОСОБА_4 дочці, ОСОБА_1 зятю (позивач), ОСОБА_8 (внуку), ОСОБА_9 (внуку) в рівних долях, оскільки приватизована згідно із законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на підставі розпорядження міського голови від 15.02.2002р. № 85-р (а.с.83т.1). Отже, позивач разом з членами сім`ї набули права власності на вказане житло.

Відповідно до наказу від 09.11.2004 р. № 16 ПМ позивача звільнено у запас з військової служби за станом здоров`я (а.с.6 т.1).

04.11.2003р. позивачем поданий рапорт житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 про взяття його та членів сім`ї на облік для забезпечення житлом, який передано міському військовому комісаріату 01.10.2004р. (а.с.66т.1).

Із списку військовослужбовців, прийнятих на облік Івано-Франківським міським військовим комісаріатом для одержання житлової площі, вбачається, що позивача разом із членами його сім`ї (дружиною та двома синами) прийнято на відповідний облік на підставі протоколу засідання житлової комісії №16 від 08.10.2004р. У цьому списку зазначено, що позивач працював у Івано-Франківському зональному відділенні ВСП, проживав у м. Івано-Франківську з 23.12.1987р. по АДРЕСА_1 у батьків дружини, підстава для взяття на облік відсутність мінімальної житлової площі, ст. 13 Правил 11.6 (а.с.13 т.1).

Відповідно до довідки-виписки із домової книги про склад сім`ї і прописку від 01.07.2004 р. позивач та члени його сім`ї проживали у цій же квартирі, уже приватизований, загальною площею 61.7 кв.м., житловою площею 44.2 кв.м. У квартирі було зареєстровано та проживало п`ять осіб: позивач з дружиною та двома синами, а також мати дружини ОСОБА_7 (а.с.14 т.1). Позивач у цій квартирі був зареєстрований з 17.02.1989р., що вбачається із відміток у його паспорті та у домовій книзі (а.с.12,79-80 т.1). Крім нього, у цьому житлі були зареєстровані і члени його сім`ї.

З витягу з протоколу №19 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 від 14.01.2005 р. встановлено, що позивача з сім`єю у складі 4 чоловік (дружиною та двома синами) було знято з черги на отримання житла на підставі ст. 34 Житлового Кодексу України у зв`язку із забезпеченням житловою площею більше 8 кв.м. на кожного члена сім`ї, так як було встановлено, що вони проживають у трьохкімнатній квартирі з матір`ю дружини з житловою площею 44,2 м.кв. (а.с.15 т.1).

Із листа від 09.11.2009р., направленого ІНФОРМАЦІЯ_7 позивачу, вбачається, що він звертався до голови житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 з питання забезпечення житлом, однак йому повідомлено, що у 2008 році створена об`єднана житлова комісія обласного військового комісаріату, у яку увійшли черговики, які перебували на квартирному обліку у Івано-Франківському міському військовому комісаріаті. Відповідно об`єднаній житловій комісії обласного військового комісаріату були передані книги протоколів засідань житлової комісії міськвійськомату, згідно з п. 5 протоколу від 14.01.2005р. № 19 його разом з членами сім`ї знято з квартирного обліку. (а.с.16 т.1).

Після смерті ОСОБА_7 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.84 т.1) ОСОБА_4 (дружина позивача) набула права власності на 1/6 частину вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.85-86т.1), а також за договором купівлі-продажу від 08.09.2009р., укладеного з ОСОБА_3 , набула права власності ще на 1/6 частину цієї квартири (а.с.87 т.1).

Із інформації, наданої суду обласним та міським військовими комісаріатами виходить, що у книзі обліку особових житлових справ Івано-Франківського міського військового комісаріату ( інв. № 847, стор. 10) п. 137 ст. прапорщик ОСОБА_1 в графі 6 є запис 01.12.08р. особисто, в графі 7 запис, що підтверджується копіями сторінок книги обліку особових житлових справ Івано-Франківського міського військового комісаріату (а.с.63-66т.2). Обліково-житлові документи на ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходили, що підтверджується актом передачі копій облікових справ (а.с.67 т.2).

Правові відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями ст.ст. 34, 40 Житлового кодексу України, Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР від 11 грудня 1984 р. N 470, Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 03.02.1995р. № 20, а також Постановою виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів та президії обласної ради професійних спілок від 07.01.1985 року № 2.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 34 Житлового кодексу України потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і

Українською республіканською радою професійних спілок.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 40 Житлового кодексу України громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до пп. 1 п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. N 470, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок.

Пунктом 3 Постанови виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів та Президії обласної ради професійних спілок від 07.01.1985 року № 2 передбачено, що у відповідності до п.п. 13, 15, 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов від 11.12.1984 року, встановлено мінімальний розмір жилої площі на кожного члена сім`ї у всіх містах та населених пунктах області у розмірі 6 кв.м.; розмір середньої забезпеченості житловою площею на одного проживаючого в містах і населених пунктах області 8 кв.м.

Враховуючи те, що на момент зняття позивача з квартирного обліку у квартирі проживало п`ятеро осіб, то, визначаючи рівень забезпеченості житловою площею шляхом розподілу розміру житлової площі, що займала сім`я на число членів сім`ї, що спільно проживали, житлова комісія міського військового комісаріату вірно визначила, що сім`я позивача була забезпечена житловою площею не нижче середнього рівня забезпеченості. Так, загальна площа квартири, у якій проживала сім`я позивача, становить 61,7 м. кв, жила площа 44,2 / 5 чоловік = 8.84 кв. м., тобто вище середнього рівня забезпеченості.

Та обставина, що житловою комісією не була врахована житлова площа на одного із співвласників житла ОСОБА_3 , який був зареєстрований та проживав окремо, не має значення для вирішення даного спору, оскільки позивачем не надано доказів про те, що ОСОБА_3 на момент розгляду питання про зняття позивача з квартирного обліку входив до складу його сім`ї чи проживав у цій квартирі. Той факт, що ОСОБА_3 був номінальним власником частки у квартирі не дає підстав вважати, що він займав житлову площу у цій квартирі. Згодом він і продав свою частку у цьому житлі дружині позивача.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: І.О. Максюта
Я.Д. Горблянський
Я.Ю. Ковалюк