Провадження № 2/752/19/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Закаблуківській О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМО» Ліко-Холдінг», треті особи, що не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору - Іпотечний центр в місті Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Комунальне підприємство «Житло-сервіс», треті особи які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити дії та за позовом третіх осіб які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМО» Ліко-Холдінг», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Іпотечний центр в місті Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Комунальне підприємство «Житло-сервіс» про визнання майнових прав на частину квартири,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом і в подальшому змінивши предмет позову просив суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача виконати умови договору № 17 від 16 листопада 2010 року укладеного між ними.

Мотивував свої вимоги тим, що 16 листопада 2010 року між ним та відповідачем було укладено договір № 17 відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва - квартиру в будинку, розташованому за будівельною адресою: АДРЕСА_3 за умовами якого відповідач ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» зобов'язалося, як первинний власник передати у власність нового власника - позивача по справі, а останній прийняти майнові права, що належать Первинному власнику на квартиру АДРЕСА_4 вимоги щодо якісних та кількісних характеристик якої визначаються у Додатку № 1 до цього договору, та сплатити грошову суму визначену п. 5 цього Договору.

Позивач вказує, що ним було повністю сплачено вартість майнових прав, однак в установлений договором термін, відповідач не виконав свої зобов'язання передбачені умовами п. абзацу 4 п. 3.1 ст. 3 Договору та абзацу 5 п. 3.1 ст. 3 Договору.

В свою чергу до суду з позовом звернулися треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ТОМ «ТМО» Ліко-Холдінг» про визнання майнових прав на частину квартири.

Мотивували свої вимоги тим, що в листопаді 2010 року треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору та ОСОБА_1 взяли участь у державній програмі «Доступне житло: 30% на 70%», як родина що потребує поліпшення житлових умов.

З метою реалізації зазначеної мети ОСОБА_1 в інтересах родини уклав 03 листопада 2010 року з Іпотечним центром в місті Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» договір про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки та договір № 17 відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва - квартиру в будинку, розташованому за будівельною адресою: АДРЕСА_3 від 16 листопада 2010 року.

Як вказують треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору вартість квартири була повністю виплачена, будинок введений в експлуатацію, а підписанту договорів - ОСОБА_1 надіслано пропозицію підписати Акт прийому-передачі майнових прав на квартиру, однак станом на 06.11.2012 року останній до ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» не звертався.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх обов'язків за Договором, а саме відмову від підписання Акту прийому-передачі майнових прав на квартиру, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 не можуть отримати майнові права на квартиру, а ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» не має можливості оформити право власності на квартиру позивачів, як учасників державної програми «Доступне житло: 30% на 70%».

Просять суд ухвалити рішення, яким визнати за кожним з них майнове право на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник підтримали вимоги своєї позовної заяви та просили таку задовольнити повністю. В задоволенні позовних вимог позовної заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 просили суд відмовити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 та особисто ОСОБА_5 підтримали вимоги своєї позовної заяви та просили таку задовольнити повністю. В задоволенні позовних вимог позовної заяви ОСОБА_1 просили суд відмовити.

Представник відповідача ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_6 і вважав за можливе, визнаючи такі вимоги задовольнити позов ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5 повністю.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Іпотечний центр в місті Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в судовому засіданні вважав, що вимоги ОСОБА_6 не підлягають задоволенню. Просив суд задовольнити вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5 повністю.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи та пояснень сторін, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 в інтересах родини уклав 03 листопада 2010 року з Іпотечним центром в місті Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» договір про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки та договір № 17 відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва - квартиру в будинку, розташованому за будівельною адресою: АДРЕСА_3 від 16 листопада 2010 року.

З матеріалів рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 липня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання грошових коштів особистою приватною власністю та Ухвали колегії суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва від 08 жовтня 2014 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на вказане рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 липня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання грошових коштів особистою приватною власністю вбачається, що судами встановлено наступні обставини, а саме що ОСОБА_1 при укладенні 03 листопада 2010 року з Іпотечним центром в місті Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» договору про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки та договору № 17 відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва - квартиру в будинку, розташованому за будівельною адресою: АДРЕСА_3 від 16 листопада 2010 року діяв в інтересах сім'ї.

Крім того, вказаними рішенням та ухвалою судів установлено, що обираючи квартиру та приймаючи таке рішення родини Зубкивих, ОСОБА_1 діяли спільно і при цьому свідоцтво про право влансоті на житло повинно оформлятися на всіх членів родини, які брали участь у державній програмі, у рівних частках.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача на ту обставину, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17 липня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання грошових коштів особистою приватною власністю та Ухвали колегії суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва від 08 жовтня 2014 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на вказане рішення Голосіївського районного суду міста Києва зроблено висновки та встановлено обставини, які не були предметом доказування у такій - зазначеній справі, оскільки таке твердження представника не ґрунтується на матеріалах справи і для правильного ухвалення рішення в даній справі, правового значення не має.

Виходячи з таких міркувань, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, надуманими і такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи, а тому задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про можливість задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 190 ЦК України, майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що будинок АДРЕСА_3 є готовим до експлуатації про що видано Акт готовності об'єкта до експлуатації від 21 червня 2011 року.

З матеріалів справи, пояснень сторін також встановлено, що на рахунок ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» сплачено 100% вартості квартири АДРЕСА_2.

В той же час судом при ухваленні рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 липня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання грошових коштів особистою приватною власністю встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5 мають право на оформлення своїх часток(рівних часток) права власності на квартиру АДРЕСА_2, як особи які брали участь у державній програмі.

Виходячи з такої встановленої судом обставини та наявності фату готовності будинку АДРЕСА_3 до експлуатації, введення останнього в експлуатацію, суд в даній справі дійшов висновку, що ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5 обрано невірний спосіб захисту свого права, а тому вимоги про визнання за останніми майнових прав на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1, за кожним не підлягають задоволенню.

Здійснюючи такий висновок суд вважає необхідним зазначити, що майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав.

Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Як зазначалося судом вище, будинок АДРЕСА_3 - введений в експлуатацію, тобто фізичне створення такої нерухомої речі є розпочатим і закінченим, про що свідчить наявність Акту готовності об'єкта до експлуатації від 21 червня 2011 року.

На погляд суду так зване «право очікування» настало в силу фізичного створення нерухомої речі, що перетворило зазначений будинок на повноцінний об'єкт нерухомості для цілей цивільного обороту, а тому вірним способом захисту порушеного права власника буде спосіб захисту такого саме у спосіб визнання за ним його права власності, за наявності відповідних правових підстав та відповідних доказів.

Відповідно у зв'язку з невірно обраним способом захисту порушеного права, суд вважає необхідним відмовити також і ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5 у задоволенні пред'явлених ними позовних вимог.

За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5 у задоволенні їх позовних вимог, з урахуванням вищенаведених мотивів викладених у даному рішенні суду.

Судові витрат між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМО» Ліко-Холдінг», треті особи, що не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору - Іпотечний центр в місті Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Комунальне підприємство «Житло-сервіс», треті особи які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

В задоволенні позову третіх осіб які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМО» Ліко-Холдінг», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Іпотечний центр в місті Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Комунальне підприємство «Житло-сервіс» про визнання майнових прав на частину квартири - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак