Справа №486/5/16-ц 25.03.2016 25.03.2016
Провадження №22-ц/784/778/16
Справа № 486/5/16-ц
Провадження № 22-ц/784/778/16 Головуючий першої інстанції: Падалка В.О.
Категорія: 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Богуславською О.М.,

за участі представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 -

ОСОБА_2

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 лютого 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що відповідно до укладеного 06 жовтня 2012 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 договору № NKUCF309510867 (далі - Договір) відповідач отримав кредит у розмірі 12 890 грн. 29 коп. за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач виконує свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за договором станом на 16 грудня 2015 р. складає 29 583 грн. 75 коп. (11 292 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом, 14 грн. 01 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2 229 грн. 34 коп. - заборгованість з комісії, 14 163 грн. 33 коп. пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1 384 грн. 94 коп. (штраф (процентна складова)), позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 вказану заборгованість та 1 218 грн. сплаченого судового збору.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 лютого 2016 р. позов задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № NKUCF309510867 від 06 жовтня 2012 р. складає 29 583 грн. 75 коп., з яких: 11 292 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом, 14 грн. 01 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2 229 грн. 34 коп. - заборгованість з комісії, 14 163 грн. 33 коп. пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1 384 грн. 94 коп. (штраф (процентна складова)), а також 1 218 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 вказує на неповне з'ясування судом обставин справи, неналежну оцінку доказів, що призвело до помилковості висновків суду й просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у позові.

У запереченні на апеляційну скаргу представник позивача вказує на безпідставність її доводів і вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши правильність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 06 жовтня 2012 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 (позичальник) укладено договір № NKUCF309510867 (далі - Договір), за умовами якого Банк передав позичальнику кредитні кошти у розмірі 12 890 грн. 29 коп. на придбання товару та сплату страхового платежу зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості та щомісячної винагороди за надання фінансового інструмента у розмірі 180 грн. 46 коп. за кредитом на строк 37 місяців з 06 жовтня 2012 р. по 05 листопада 2015 р. включно.

Позичальник зобов'язувався здійснювати погашення заборгованості частинами шляхом щомісячної оплати у сумі 349 грн. 06 коп., з 26 січня 2013 р. - у сумі 529 грн. 52 коп. у період з 21 по 25 число кожного місяця.

Сторони домовились, що заява позичальника (а.с. 6) разом з запропонованими Банком Умовами та правилами, Тарифами складають кредитно-заставний договір.

Відповідач свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів виконував не в повному обсязі та неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за договором станом на 16 грудня 2015 р. складає: 11 292 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом, 14 грн. 01 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2 229 грн. 34 коп. - заборгованість з комісії. Також позивачем було нараховано у зв'язку з порушенням відповідачем умов Договору 14 163 грн. 33 коп. пені та штрафи: 500 грн. - фіксована частина, 1 384 грн. 94 коп. - процентна складова.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Враховуючи наведені обставини щодо наявності заборгованості та положення закону, суд вірно дійшов висновку, що відповідач порушив права Банку на вчасне повернення кредитних коштів.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості встановити розмір заборгованості через відсутність у розрахунку, наданому позивачем, відомостей щодо виплачених відповідачем у погашення заборгованості сум, не заслуговує на увагу.

Так, в силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано розрахунок заборгованості за Договором, з якого вбачається загальна сума заборгованості, заборгованість за кредитом, процентами, комісії та нарахування пені і штрафів, а також проведені позичальником виплати.

Відповідачем не надано обґрунтованих заперечень щодо проведеного позивачем розрахунку, зокрема щодо правильності зарахування усіх проведених нею платежів, а тому її посилання на незрозумілість розрахунку не заслуговують на увагу.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що умовами укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Договору не передбачено сплату комісії, то вони не відповідають дійсним обставинам справи.

Згідно заяви позичальника, підписаної 06 жовтня 2012 р. ОСОБА_3, передбачені умови надання грошових коштів, в тому числі - сплата щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 180 грн. 46 коп.

Виходячи з викладеного суд обґрунтовано вважав, що є підстави для стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за Договором по сплаті кредиту, відсотків та комісії, оскільки таке передбачено умовами укладеного сторонами Договору.

Як вбачається з заяви позичальника ОСОБА_3, остання погодилась, що при порушенні зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначено в Умовах та правилах за кожен день просрочки.

Згідно доданих до позовної заяви Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 7-16) вбачається, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту (включаючи сплату процентів за користування кредитом), позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, але не менше 1 грн. (підпункти 1.5.21, 2.4.5.1).

Крім того, згідно із підпунктами 1.5.20, 2.4.5.5 при порушенні позичальником строків платежів будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Саме з урахуванням таких розмірів пені та штрафів позивачем зроблено розрахунок при зверненні до суду.

До апеляційної скарги представником відповідача подано витяг з тексту Умов і правил надання банківських послуг, які діяли станом на 01 жовтня 2012 р. та були дійсними на день укладання сторонами Договору (далі - Умови), з офіційного сайту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Умови надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» викладені в розділі 2.4. Загальні положення про відповідальність сторін викладені у розділі 1.5.

Умови відповідальності позичальника, викладені у тексті з офіційного сайту позивача, на який посилається представник відповідача, ідентичні тим, що надані позивачем.

Зокрема, підпунктами 1.5.21 та 2.4.5.1 Умов надання банківських послуг, які діяли на час укладання Договору, також передбачено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, але не менше 1 грн., і підпунктами 1.5.20 та 2.4.5.5 - передбачена сплата штрафів: 500 грн. + 5% від суми заборгованості..

Посилання в апеляційній скарзі на те, що розділ 2.4 Умов закінчується підпунктом 2.4.3.6 є помилковим, оскільки останнім підпунктом цього розділу є підпункт 2.4.6.8.

Таким чином, Умовами, які згідно із заявою позичальника ОСОБА_3 від 06 жовтня 2012 р., є складовою частиною Договору, і діяли на час укладання Договору, передбачено як сплату пені в розмірі 0,15% від простроченої суми заборгованості за Договором, так і штрафів.

За такого доводи апеляційної скарги про те, що Умовами Договору не було передбачено сплата неустойки не заслуговують на увагу.

Як вбачається з Умов надання банківських послуг, передбачено стягнення пені та штрафів за порушення строків виконання грошових зобов'язань за Договором.

Між тим, з висновками суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині в повному обсязі погодитись не можна.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21 жовтня 2015 р. по цивільній справі № 6-2003цс15 і в силу положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язком для судів при застосуванні цих норм права.

Суд, вирішуючи спір, не звернув уваги на викладені положення закону та не врахував правову позицію Верховного Суду України.

Оскільки Договором сторін передбачено застосування пені і штрафів за одне і те саме порушення зобов'язань за Договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим.

За такого з позивача підлягає стягненню лише пеня.

Як зазначено Верховним Судом України в правовому висновку, висловленому в постанові від 03 вересня 2014 р. по справі № 6-100цс14, ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір несплаченої відповідачем заборгованості за кредитним договором становить 13 535 грн. 48 коп. (11 292 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом, 14 грн. 01 коп. - заборгованість за відсотками, 2 229 грн. 34 коп. - заборгованість з комісії).

Розмір нарахованої позивачем пені становить 14 163 грн. 33 коп.

Тому, є передбачені ст. 551 ЦК України підстави для зменшення її розміру до 7 000 грн.

У зв'язку з викладеним з відповідача підлягає стягненню заборгованість по кредиту, процентам, комісії та пеня.

Враховуючи викладене та положення п. 4 ч. 3 ст. 309 ЦПК України рішення суду необхідно змінити, стягнувши з ОСОБА_3 на користь позивача 20 535 грн. 48 коп. заборгованості за договором.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та у зв'язку із частковим задоволенням вимог апеляційної скарги та частковим задоволенням позовних вимог необхідно провести розподіл судових витрат по справі.

Так, при зверненні з позовом позивачем сплачено 1 218 грн. судового збору (розмір відшуканих сум становив 29 583 грн. 75 коп.), а тому у зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог слід стягнути з відповідача 845 грн. 47 коп. судового збору пропорційно до задоволених вимог (29 583 грн. 75 коп. х 1 218 грн. : 29 583 грн. 75 коп.).

При зверненні з апеляційною скаргою сплачено 1 339 грн. 80 коп. судового збору у зв'язку з тим, що ставилось питання про скасування рішення суду в цілому та про відмову у позові. Оскільки апеляційна скарга задоволена частково (розмір стягнутих сум зменшено на 9 048 грн. 27 коп. (29 583 грн. 75 коп. - 20 535 грн. 48 коп.), з позивача на користь відповідача необхідно стягнути судові витрати пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, що становить 409 грн. 78 коп.: 1 339 грн. 80 коп. х 9 048 грн. 27 коп.: 29 583 грн. 75 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 лютого 2016 року змінити.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» 20 535 (двадцять тисяч п'ятсот тридцять п'ять) грн. 48 коп. заборгованості за кредитним договором № NKUCF309510867 від 06 жовтня 2012 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3, яка складається з 11 292 грн. 13 коп. заборгованості за кредитом, 14 грн. 01 коп. заборгованості за відсотками, 2 229 грн. 34 коп. заборгованості з комісії та 7 000 грн. пені, а також 845 (вісімсот сорок п'ять) грн.. 47 коп. судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_3 409 (чотириста дев'ять) грн. 78 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: