АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/2617/15-ц Головуючий в І інстанції Сіянко В.М.
Номер провадження №22-ц/791/133/16-ц Доповідач Фурман Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоФурман Т.Г.
суддів:Пузанової Л.В.
Чиркової К.Г.
секретарГуров Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2015 року у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного 11 вересня 2007 року кредитного договору, ОСОБА_5 було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 18 000 доларів США, строком до 11 травня 2035 року, зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами із розрахунку 12,99 % річних.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки від 11.09.2007 року, відповідно до якого остання надала в іпотеку банку нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В забезпечення виконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором банк 11.09.2007 року уклав з ОСОБА_6 договір поруки, яким передбачена солідарна відповідальність поручителя із боржником у разі порушення ним своїх зобов'язань перед банком.

Посилаючись на те, що позичальник порушує умови договору щодо щомісячного погашення кредиту та сплати відсотків за користування грошовими коштами, позивач просив суд стягнути з відповідачів достроково солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 20 493,16 доларів США, що еквівалентно 430 919,81 грн. яка складається із:

- заборгованості за кредитом, у тому числі прострочена, в сумі 16 782,08 доларів США;

- заборгованості по сплаті відсотків, у тому числі прострочених, в сумі 1 613,45 доларів США;

- пеня за прострочення сплати кредиту в сумі 6 258,41 грн., що еквівалентно 297,63 доларам США, яка нарахована відповідно до п.5.1 кредитного договору;

- штраф за порушення умов кредитного договору в сумі 37 849,49 грн., що еквівалентно 1800 доларам США, який нараховано відповідно до п. 5.2. кредитного договору.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 393 070,32 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на незаконність постановленого рішення, зокрема на те, що кредитним договором передбачені умови, за яких банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, однак факти порушення нею термінів погашення кредиту судом не встановлені.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України,колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно кредитного договору №159 від 11.09.2007 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5, остання отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 18 000 доларів США, строком до 11 травня 2035 року, зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами із розрахунку 12,99 % річних /а.с.20-21/.

Відповідно до п. 4.2.4 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 3.3.3 цього договору, а також у випадку, передбаченому у п. 4.3.6 цього договору.

Згідно п. 3.3.3 кредитного договору позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений у п. 3.3.2 цього договору, щомісячно до 20 числа поточного місяця.

Згідно п. 4.3.5 кредитного договору у випадках, визначених в даному договорі достроково, протягом семи календарних днів з дня отримання вимоги банку про дострокове повне виконання зобов'язань по цьому договору, виконати зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, інших платежів, передбачених цим договором та можливих штрафних санкцій.

Відповідно до п. 4.3.3 позичальник зобов'язаний сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку, визначених у п. 3.3.2, 3.3.3 цього договору.

Згідно заяви від 11.09.2007 року щодо отримання споживчого кредиту ОСОБА_5, крім іншого, підтвердила свою обізнаність про можливість достроково повернення кредиту /а.с.15/.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_5 повинна була щомісячно вносити мінімальний необхідний платіж у розмірі 201,41 долар США.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитом 11.09.2007 року між банком та ОСОБА_6 укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручився перед банком за виконання позичальником свого обов'язку повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами; встановлена солідарна відповідальність поручителя та боржника і визначено обсяг відповідальності поручителя той же, що і у боржника.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки від 11.09.2007 року, відповідно до якого остання надала в іпотеку банку нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.23-24/.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, ОСОБА_5 за договором №159 від 12.09.2007 року станом на 12.06.2015 року має заборгованість в розмірі 20 493, 16 доларів США, що еквівалентно 430 919,81 грн. Дана заборгованість складається із:

- заборгованості за кредитом, у тому числі прострочена, в сумі 16 782,08 доларів США;

- заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, у тому числі прострочених, в сумі 1 613,45 доларів США;

- пеня за прострочення сплати кредиту в сумі 6 258,41 грн., що еквівалентно 297,63 доларам США, яка нарахована відповідно до п.5.1 кредитного договору.

Відповідно до ст. 526, ч.2 ст. 1050 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.

Пунктом 4.2.4 кредитного договору встановлено, що наслідком порушення позичальником договору про повернення позики частинами є право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики в разі прострочення повернення чергової частини, що відповідає нормам ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

При вказаних обставинах суд, на думку колегії суддів, прийшов до правильного висновку про те, що позивач, як кредитодавець, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України має право вимагати від ОСОБА_5, як позичальника, що прострочила повернення чергової частини позики, дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати належних йому процентів і обґрунтовано стягнув з відповідачів, як солідарних боржників з підстав, передбачених умовами укладених сторонами договорів кредиту і поруки та відповідно до вимог ст.ст. 553,554 ЦК України, належні позивачеві грошові кошти, в тому числі пеню за прострочення виплат.

Нарахування вказаних сум відповідає умовам кредитного договору. Докази які б спростовували проведені банком розрахунки не надані.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд правильно відмовив банку у стягненні штрафу, як подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і теж порушення договірного зобов'язання.

Таким чином, висновки суду по суті спору відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів і нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Колегія судів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що вимоги про дострокове стягнення кредитної заборгованості нею та ОСОБА_6 не отримувались, оскільки вказані обставини не можуть бути підставою для відмови позивачу в реалізації його права на отримання належних йому до сплати за кредитним договором сум.

Крім того, ОСОБА_5 була повідомлена згідно заяви від 11.09.2007 року щодо отримання споживчого кредиту про орієнтовну сукупну вартість кредиту, варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги, можливість достроково повернення кредиту /а.с.15/.

Отже, позичальник, сплачуючи черговий мінімальний платіж не в повному обсязі, могла передбачити настання простроченої заборгованості та необхідність її погасити достроково.

Доводи апеляційної скарги в частині обґрунтованості задоволення позовних вимог не ґрунтуються на законі, відповідних та належних доказах і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г. Фурман

Судді: Л.В. Пузанова

К.Г. Чиркова