Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/230/16-ц
Провадження № 2/499/218/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"01" квітня 2016 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., при секретарі судового засідання Дібровій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 22 січня 1997 року вона, ОСОБА_1, уклала шлюб із відповідачем ОСОБА_2, який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області Одеської області, про що складений відповідний актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з жовтня 2014 через конфлікти на ґрунті різних поглядів на життя, втрати взаєморозуміння один одного, що робить неможливим подальше спільне проживання однією сім'єю.

Позивачка в позовній заяві також зазначила, що її чоловік, ОСОБА_2, не виконує своїх сімейних обов'язків, не піклується про створення нормальних сімейних відносин, не бере жодної участі в утриманні та вихованні дітей, застосовує психологічне насилля до неї та дітей, у зв'язку з чим вважає, що їх сім'я розпалась, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Відповідач позов не визнав, надав до суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що обставини викладені позивачкою у позовній заяві не відповідають дійсності, та просив суд надати час для примирення, строком у 6 місяців.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, на примирення з відповідачем не згодна, тому що відповідач не проживає з нею з жовтня 2014 року, за цей час не було здійснено жодної спроби владнати їх стосунки для збереження шлюбу та сім'ї.

Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та без участі його представника, вважає, що він з позивачкою досі можуть зберегти родину, задля їх неповнолітніх дітей.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Громадянин України ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Михайлопіль Іванівського району Одеської області, і громадянка України ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Роздільна Роздільнянського району Одеської області, зареєстрували шлюб 22 січня 1997 року , про що в Книзі реєстрації актів про одруження 22 січня 1997 року зроблено відповідний актовий запис за № 2; прізвища після одруження: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №239389, виданим повторно 22 жовтня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іванівського району Одеської області.

Від шлюбу у подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_6, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей.

В заяві позивачка пояснила, що з жовтня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, сімейні стосунки припинили, бажання зберегти сім'ю у позивачки відсутнє. Вважає,що примирення між подружжям неможливе через втрату ними взаєморозуміння, фактичного припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на ґрунті різних поглядів на життя. За таких обставин подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сім'ї. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає.

Також у заяві позивачка зазначила, що відповідач неодноразово вчиняв насильство в сім'ї, що підтверджується довідкою від 23.02.2016 за №45/1-404, виданою Начальником Іванівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області.

Відповідач в заперечені на позовну заяву зазначив, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між ним та дружиною можливе, та відповідає інтересам родини, зазначив, що приймав активну участь у спільному вихованні дітей, відомості щодо спільного проживання на даний час суду не надав.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Виходячи з наведеного , враховуючи , що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем та збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо і позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню .

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, так як проживають окремо, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволенню.

Керуючись ст. 104-105, 110 ,180-183,191 СК України , ст.ст. ст.ст.10, 11, 57, 64, 88., 209, 212-215, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 який укладений 22 січня 1997 року і зареєстрований у виконавчому комітеті Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис, № 2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним

СуддяІ. В. Погорєлов