У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Мазур Л.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про відстрочку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про розірвання депозитного договору, повернення депозитного вкладу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (далі - Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області) звернувся до суду із заявою, в якій зазначав, що в провадженні Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області знаходиться виконавче провадження ВП № 48144387 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 22 червня 2015 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі

№ 336/6711/14-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») на користь ОСОБА_4 2 920,55 доларів США, яке приєднано до зведеного виконавчого провадження ВП № 1355726, відкритого відносно боржника

ПАТ КБ «ПриватБанк».

Також заявник вказував, що 06 серпня 2015 року до Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області надійшла заява

ПАТ КБ «ПриватБанк», в якій банк просив про відстрочення виконання рішення у справі № 336/6711/14-ц на термін один рік, оскільки існують обставини, які ускладнюють виконання вимог вищезазначеного виконавчого документа. Події, пов'язані з політичною кризою, воєнними подіями на сході України та окупацією АР Крим призвели до відтоку коштів, розміщених на рахунках фізичних та юридичних осіб, відкритих у ПАТ КБ «ПриватБанк». У зв'язку з цим, з метою збереження ліквідації банку, та можливістю погашення заборгованості за кредитами, банк змушений був звернутися до НБУ для отримання рефінансування.

На підставі наведеного вище Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області просив суд задовольнити заяву.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 листопаді 2015 року, у задоволенні заяви Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, постановити нову ухвалу, якою заяву Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області задовольнити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Звертаючись до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2015 року, суд першої інстанції з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не було надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності виняткових обставин, які ускладнюють або виключають виконання рішення, і що його майновий стан не дозволяє виконати рішення суду.

Наявність фінансових труднощів у ПАТ КБ «ПриватБанк», зумовлених складною ситуацією на сході України та Автономної Республіки Крим, не може бути підставою для відстрочки виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2015 року, оскільки не є особливими або винятковими обставинами.

Наведені в касаційній скарзі доводи щодо того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» припинив свою діяльність на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а тому не має можливості виконати рішення суду, висновків судів не спростовують, отже ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
Л.М. Мазур
В.А. Нагорняк