АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3020/16 Справа № 183/7531/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави, судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2016 року змінити в частині розміру стягнутих аліментів,а саме,стягнути аліменти в 1/4 частині , а в іншій частині рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2016 року залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом першої інстанції встановлено, що з 24 листопада 2002 року сторони зареєстрували шлюб , актовий запис № 14, що підтверджується відповідним свідоцтвом.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що не заперечувалося відповідачем).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2009 року, з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 вже стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 28 жовтня 2009 року до досягнення дитиною повноліття,

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є працездатним, працює на посаді ветфельдшера Дочірнього підприємства «Агрофіірма Мрія».

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд прийшов до обгрунтованого висновку, що враховуючи наявність на утриманні відповідача ОСОБА_3 іншої неповнолітньої дитини, розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, повинен становити у розмірі 1/6 частки заробітку (доходів).

До доводів в апеляційній скарзі ОСОБА_2, що суд першої інстанції невірно стягнув аліменти в розмірі 1/6 частини,замість 1/4 оскільки діти повинні бути у рівному положенні і суд мав право стягнути аліменти не більше 50%, колегія суддів ставиться критично, оскільки частка заробітку(доходу) батька,яка буде стягуватися як аліменти на дитину,визначається судом, що передбачено ч.1ст.183СК України.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_6