Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23.03.2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Корнєєвої В.В.,

при секретарі - Заварзіній Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2015 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 03 червня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R4B у відповідності до якого відповідач отримала кредит у сумі 97 000,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 03 червня 2020 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 17,59% річних. В якості забезпечення виконання зобовязань з приводу повернення кредитних коштів (п.3.8 Кредитного договору) відповідачем було надане в приватне обтяження транспортний засіб: автомобіль марки PEUGEOT, модель 208, тип легковий хетчбек-в, 2013 року випуску, колір білий, реєстраційний номер АН 8377ІЕ, номер шасі (кузова, рами) VF3CCZMZ0DT052024, VF3CCZMZ0DT052024 відповідно до Договору застави транспортного засобу R4B-Z1 від 03 червня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за №1059, вартість предмета застави складає 121 250,00 грн. Починаючи з 04.07.2014р. відповідач припинив виконувати кредитні зобов»язання з приводу повернення кредитних коштів.

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №220615нв, відповідно до якого, позивач набув право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги за договорами застави №220615зп.

Виходячи з викладеного, позивач просить в рахунок погашення заборгованості у розмірі 171198,37грн., яка складається з заборгованості за кредитним договором -88956,57 грн., заборгованості по відсотках- 26934,99грн., а також урахування індексу інфляції- 3516,83 грн. та 3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України, що становить на 27.10.2015 року 51 789,98 гривень, а всього 171198,37грн., а також сплаченого судового збору у розмірі 2567,98грн. перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки PEUGEOT, модель 208, тип легковий хетчбек-в, 2013 року випуску, колір білий, реєстраційний номер АН 8377ІЕ, номер шасі (кузова, рами) VF3CCZMZ0DT052024, VF3CCZMZ0DT052024, який належить на праві власності відповідачу, шляхом визнання за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право власності на предмет застави з правом вчинення подальших дій повязаних з переоформленням транспортного засобу в органах Державної автомобільної інспекції України Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» наділивши правом зняття з обліку транспортного засобу та постановленням на облік в органах ДАІ України; зобовязати відповідача передати позивачу предмет застави з комплектом ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи: неодноразово надсилалися судові повістки за зареєстрованим місцем проживання, однак, в судове засідання відповідач не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув.

Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступних висновків:

03 червня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R4B у відповідності до якого відповідач отримала кредит у сумі 97 000,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 03 черня 2020 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 17,59% річних, що підтверджується копією кредитного договора, наданого позивачем (а.с. 4)

В якості забезпечення виконання зобовязань з приводу повернення кредитних коштів (п.3.8 Кредитного договору) відповідачем було надане в приватне обтяження транспортний засіб: автомобіль марки PEUGEOT, модель 208, тип легковий хетчбек-в, 2013 року випуску, колір білий, реєстраційний номер АН 8377ІЕ, номер шасі (кузова, рами) VF3CCZMZ0DT052024, VF3CCZMZ0DT052024 відповідно до Договору застави транспортного засобу R4B-Z1 (а.с11-14).

Відповідно до статей 526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням.

Відповідно достатті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України.

Відповідно до копії розрахунку заборгованості за редитним договором , зробленим ПАТ «ВТБ Банк» станом на 22.06.2015 року розмір заборгованості відповідача перед ПАТ « ВТБ Банк» по поверненню кредитних коштів у розмірі 115891,56грн., а саме: заборгованість за кредитним договором - 88956,57грн., відсотки -26 934,99 грн.(а.с 24)

Статтею 513 ЦК України передбачено, що однією з підстав зміни кредитора у зобовязанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №220615нв. (а.с.17-18)

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги за договорами застави №220615зп(а.с.19-20).

Разом із тим, судом було встановлено той факт, що позивачем на підтвердження своїх позовних вимог при подачі позову було надано копію Договору відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №220615нв від 22.06.2015р. , яка не містить в собі текст розділу 2 « Предмет договору» (а.с. 17) та копію договору відступлення права вимоги за договорами застави №220615зп, в якому також відсутня частина тексту розділу 1 « Предмет договору» стосовно заставленого майна, яке передається за цим договором і є лише посилання на Додаток № 1, в якому є перелік заставленого майна (а.с.19).

Зі змісту наданого до суду Додатка № 1 до договору відступлення права вимоги за договором застави №220615зп від 22.06.2015р. вбачається , що в цьому документі є витяг з Акту приймання-передачі Документації. Як зазначено в цьому Витязі даний акт складено в трьох примірниках по одному для кожної із сторін та нотаріуса, що мають юридичну силу та є невід»ємною частиною договору, при цьому з наданих копій не вбачається, що зазначені договори відступлення права вимоги були нотаріально посвідчені.

Судом для з»ясування зазначених невідповідностей було ухвалою суду від 04.03.2016р.(а.с.104) запропоновано позивачу надати оригінали дововорів відступлення права вимоги та визнано явку представника позивача обов»язковою. Представник позивача до суду не з»явився, оригінали документів надані не були в зв»язку із складною ситуацією на сході країни та можливість втрати оригіналів в разі надіслання їх до суду поштою(а.с.108,123). Натомість позивачем поштою на адресу суду були повторно надіслані копії зазначених договорів. (а.с.109,124)

Як вбачається з наданої повторно копії договору відступлення права вимоги грошових зобов"язань за фінансовими кредитами №220615нв від 22.06.2015р в розділі 2 « Предмет договору» міститься текст, але договір підписано зовсім іншими особами, про що свідчить різниця в підписах. Окрім того, в наданій первісно копії не має печатки на підпису представника ПАТ « ВТБ Банк» (а.с.49), а в повторно представленій копії печатка є. Окрім того, в наданій повторно копії даного договору мається різниця в підпису директора ТОВ «Фінансова довіра та гарантія» и місце розміщення печатки на ній(а.с.114).

Окрім того, повторно надано копія договору відступлення права вимоги за договорами застави №220615зн від 22.06.2015 року розміщена на нотаріальному бланку,посвідчена нотаріусом ОСОБА_3 Надана повторно копія даного договору протирічить первісно наданій копії цього договору № 220615зп від 22.06.2015 року, яка була надана позивачем під час звернення до суду(а.с.19)

Тобто, суд не може впевнитися в тому, що надані позивачем копії договорів відступлення права вимоги відповідають оригіналам. Надати суду оригінали договорів відступлення права вимоги позивач відмовився(а.с.108,123)

Окірм того, позивачем було надано неякісну копію Додатка № 9 до договору відступлення прав вимоги за договороами застави № 220615зн від 22.06.2015р.з переліком переданого майна новому кредитору первісним кредитором ПАТ «ВТБ Банк». Суд не може прийняти дану копію до уваги, оскільки в договорах відступлення права вимоги не має посилання на додаток № 9, окрім того надана суду копія Додатка № 9 нечітка і з неї неможливо зрозуміти зміст зазначеної там інформації(а.с 119,136)

Як вбачається зі змісту копії зазначеного договору, наданої позивачем під час подачи позову до суду, в наданій копії відсутній розділ 2 « Предмет договору». Тобто неможливо встановити стосовно чого було укладено договір відступлення права вимоги між ПАТ « ВТБ Банк» та ТОВ» Фінансова компанія « Довіра та Гарантія»(а.с.17).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 59 ЦПК України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є,зокрема, договір. Згідно ізстаттею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якомуодна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт надання грошових коштів, може бути підтверджений відповідним платіжним документом, який є єдиним можливим та належним доказом здійснення платежу, при цьому, позивачем, не надані суду первинні розрахункові документи, що були створені безпосередньо банком під час здійснення кредитування, тому, в силу ст.59 ЦПК України, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не є засобом доказування факту заборгованості та обставин надання кредитних коштів.

Вищезазначене підтверджується правовими позиціями Верховного суду України та Вищого спеціалізованого суду України щодо судової практики при розгляді спорів про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

На підтвердження наявної заборгованості відповідача перед ПАТ « ВТБ Банк» заборгованості по кредитному договору № R4B від 03.06.2013 року не надано жодного документу, підтверджуючого факт отримання відповідачем кредитних коштів від ПАТ " ВТБ банк" згідно договору № R4B від 03.06.2013 року.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню через їх недоведеність позивачем під час судового розгляду.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог в повному обсязі , суд також залишає без задовлення вимогу позивача про стягнення на його користь судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду із позовом.

Керуючись ст.ст. 514,517,526,527,530,1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57- 60, 88, 122, 169, 197, 224-226 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Корнєєва

23.03.2016