АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 629/1122/15-ц Головуючий І інстанції - Помазан В.А.
Провадження: 22-ц/790/1653/16 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Міхелєвої Я.С.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про виплату заборгованості по заробітній платі у вигляді премії за період з жовтня 2008 року по травень 2010 року та виплату заподіяної моральної шкоди і компенсації втраченої частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати, -

встановив:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 2007 р. він працює електрозварником в ДП «Укрспецвагон». В 2009 р. на загальних зборах працівникам ДП «Укрспецвагон» повідомили, що у зв'язку з фінансово-економічною кризою їм не будуть проводити виплату за кодом 92 премію відрядну, незважаючи на те, що вони поставлені задачі виконували, а рентабельність роботи підприємства складала не менше 2,2%. Адміністрація мотивувала це тим, що реалізація вагонів різко зменшилась у зв'язку з відсутністю попиту на них, тому просили почекати, а після реалізації вагонів проведуть виплату за кодом 92 премія відрядна.

В 2009 р. та 2010 р. премія працівникам не виплачувалась. Вагони, які вони випустили за цей період, були продані заводом, але винагорода за виконану роботу йому не виплачувалася в повному обсязі.

Зазначав, що згідно його розрахунків за період з жовтня 2008 р. по травень 2010 р. йому всього не виплачено 21391,56 грн., а саме за: жовтень 2008р. - 1274,62 грн., листопад 2008р. - 1134,39 грн., грудень 2008р. -1038,02 грн., січень 2009р. - 1122,39 грн., лютий 2009р. - 1178,71 грн., березень 2009р. - 1105,20 грн., квітень 2009р. - 1130,77 грн., травень 2009р. - 704,14 грн., червень 2009р. - 1269,10 грн., липень 2009р. - 991,62 грн., серпень 2009р. - 1642,20 грн., вересень 2009р. - 1232,47 грн., жовтень 509р. - 1109,18 грн., листопад 2009р. - 802,36 грн., грудень 2009р. - 680,85 грн., січень 2010р. - 301,97 грн., лютий 2010р. - 1103,00 грн., березень 2010р. - 1000,01 грн., квітень 2010р. - 764,02 грн., травень 2010р. - 806,54 грн.

Вказував, що в результаті затримки термінів виплати частини заробітної плати та проведення розрахунку компенсація втрати частини заробітної плати склала 5283,46 грн.

Та в результаті недоплаченої заробітної плати, йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінив у розмірі 21391,56 грн.

Просив стягнути з відповідача ДП «Укрспецвагон» на свою користь: не виплачену йому частину заробітної плати за підсумками господарської діяльності за період з жовтня 2008 р. по травень 2010 р. в розмірі 21391,56 грн.; компенсацію за вчасно не виплачені йому частину заробітної плати за період з жовтня 2008 р. по травень 2010 р. в розмірі 5283,46 грн.; моральну шкоду заподіяну йому в результаті невчасної виплати частини заробітної плати в розмірі 21391,56 грн.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував положення ЗУ «Про оплату праці», ст. 43 Конституції України, ст. 97 КЗпП України та безпідставно відмовив у позові. В період 2009-2010 роки йому не в повному обсязі виплачувалася заробітна плата, а саме не нараховувалася премія. Вважає, що ДП «Укрспецвагон», в порушення вимог вищевказаного законодавства, не виплатило йому частину заробітної плати в розмірі 21391,56 грн., в результаті чого, компенсація за вчасно не виплачену йому частину заробітної плати за період з жовтня 2008 р. по травень 2010 р. склала 5283,46 грн.

В результаті недоплаченої заробітної плати, йому було спричинено моральну шкоду

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що премія працівникам ДП «Укрспецвагон» в період з січня 2009 року по квітень 2010 року не нараховувалась та не виплачувалась на підставі наказів директора підприємства, узгоджених головою профкому за № 146 від 27.04.2009р., № 322 від 30.11.2009 р., № 342 від 15.12.2009 р., № 358 від 29.12.2009 р., № 53 від 01.02.2010 р., № 99 від 27.02.2010 р., № 152 від 31.03.2010 р., № 179 від 30.04.2010 р., № 216 від 28.05.2010 р. у зв'язку зі зменшенням обсягів перевезень, відсутністю попиту на збудовані вагони, ненадходженням коштів за виконані роботи та фінансово - економічною кризою та прийшов до висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості по робітній платі у вигляді премії, а відповідно і для стягнення компенсації втрати частини заробітної плати з індексацією.

Крім того, позивач не довів в чому виявилася заподіяна йому моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно та наявність причинного зв'язку між шкодою та діяннями відповідача і виною останнього.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 з 02.04.2007 року працює електрозварником в ДП «Укрспецвагон» (ПАТ «Укрзалізниця») по теперішній час, про свідчить запис у трудовій книжці БТ-ІІ № 2141590 /а.с. 10/.

За довідкою ДП «Укрспецвагон» № 210 від 08.04.2015 р. вбачається, що станом на 08.04.2015 року заборгованості по виплаті заробітної плати та інших платежів перед ОСОБА_1 не має /а.с. 55/.

Згідно п. 3.2.26 колективного договору ДП «Укрспецвагон» преміювання працівників ДП «Укрспецвагон» здійснюється за підсумками господарської діяльності згідно Положення, розробленого відповідно з рекомендаціями Укрзалізниці, конкретними умовами та завданнями, які стоять перед структурними підрозділами, виходячи із фінансової можливості підприємства /а.с. 95-98/.

Згідно п.п. 2, 3, 4, 17, 19 Положення про преміювання робітників ДП «Укрспецвагон», ствердженого директором ДП «Укрспецвагон» та головою профкому, преміювання за цим положенням провадиться з фонду оплати праці. Розмір премії, з урахуванням перевиконання показників, не повинен перевищувати 35 відсотків. Премія нараховується виробничим робітникам по додатку № 1 до положення. Підставою для нарахування премії є дані бухгалтерської звітності, оперативного обліку та даних відділу технічного контролю. За умови невиконання структурним підрозділом (цехом, дільницею, бригадою) за місяць основних показників преміювання (установленої номенклатури) - премія не нараховується, а при виконанні зростаючим результатом початку року об'ємних показників, при наявності прибутку та економії фонду оплати праці - розглядається комісією підприємства. Остаточно премія затверджується директором підприємства /а.с. 99-104/.

Крім того, за протоколом № 7 від 20.11.2008 року зборів трудового колективу ДП «Укрспецвагон» було постановлено: «Дозволити керівництву та адміністрації підприємства з метою недопущення зупинки виробництва та підприємства в цілому, збереження цілісності колективу підприємства, прийняття нестандартних (непопулярних) рішень по управлінню роботою підприємства та його структурних підрозділів, ведення цінової політики, яка дасть можливість стабілізації виробництва та запобігання фінансовій кризі, співробітництва з органами державної влади, фінансовими установами, іншими комерційними структурами» /а.с. 134-135/.

Так, премія працівникам ДП «Укрспецвагон» в період з січня 2009 року по квітень 2010 року не нараховувалась та не виплачувалась на підставі наказів директора підприємства, узгоджених головою профкому за № 146 від 27.04.2009р., № 322 від 30.11.2009 р., № 342 від 15.12.2009 р., № 358 від 29.12.2009 р., № 53 від 01.02.2010 р., № 99 від 27.02.2010 р., № 152 від 31.03.2010 р., № 179 від 30.04.2010 р., № 216 від 28.05.2010 р. у зв'язку зі зменшенням обсягів перевезень, відсутністю попиту на збудовані вагони, ненадходженням коштів за виконані роботи та фінансово- економічною кризою /а.с. 80-88/.

На підтвердження зменшення обсягів виробництва та з метою недопущення погіршення фінансового стану підприємства, директором ДП «Укрспецвагон» видавались накази № 149 від ,04.2009 р., № 152 від 30.04.2009 р., № 165 від 12.05.2009 р., узгоджені головою профкому, про переведення підприємства на неповний робочий час /а.с. 153-155/. Дані накази ніким не оскаржувалися, не скасовані та є чинними на момент розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Посилання на порушення судом ЗУ «Про оплату праці», ст. 43 Конституції України, ст. 97 КЗпП України не ґрунтуються на матеріалах справи. Підприємство не мало можливості у зв'язку зі зменшенням обсягів перевезень, відсутністю попиту на збудовані вагони, ненадходженням коштів за виконані роботи та фінансово - економічною кризою платити працівникам премії.

Обґрунтованих доказів про те, що підприємство мало змогу платити премії суду не надано.

В апеляційній скарзі зазначені ті обставини, що і у позовній заяві і яким суд дав належну оцінку.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -