АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 752/10149/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4236/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

24 березня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А.,Шиманського В.Й.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільної майна подружжя, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що з 21 червня 2000 року по червень 2014 року сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках.

Під час перебування в шлюбі між ними було досягнуто домовленості, що вона, після виходу з декретної відпустки у серпні 2008 року несе витрати на утримання дітей та утримання сім'ї. На той час відповідач працював слюсарем-сантехніком у І OB «Новобудова» і відповідно отримував заробітну плату. Свою заробітну плату він не витрачав, а заощаджував на картці.

Зазначила, що відповідач починаючи з 1 серпня 2008 року по 1 жовтня 2014 року не дбав про матеріальне становище сім'ї, приховував розмір отриманої заробітної плати, витрачав її на власний розсуд.

У зв'язку із викладеним, просила суд здійснити розподіл заробітної плати ОСОБА_4, отриманої за період з 1 серпня 2008 року по 1 жовтня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках з 21 червня 2000 року по червень 2014 року.

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя за їх взаємною згодою.

Відповідно до ст.ст. 60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

За положенням ч. 2, 3 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження існування майна (заробітної плати), яка підлягає поділу.

Як на підставу скасування рішення позивач посилається на те, що судом не витребувано докази, а саме відомості з ДПІ у Голосіївському районі ДФС у м. Києві та у ПАТ «Укрсоцбанк».

9 лютого 2016 року Апеляційним судом м. Києва витребувано відомості про доходи та джерела доходів, отриманих ОСОБА_4 за період з 1 серпня 2008 року по 1 жовтня 2014 року та інформацію щодо рахунку по заробітній платі відповідача.

Згідно наданих відповідей заробітна плата ОСОБА_4 нараховувалась на картковий рахунок у ПАТ «Укрсоцбанк», поповнення зазначеного рахунку з інших джерел окрім нарахування заробітної плати не встановлено, доходи відповідача, які обліковувались у ДПІ у період з 1 липня 2008 року по 30 вересня 2010 року, отримані ним із заробітної плати.

Проте, зазначені обставини не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частина 2 ст. 61 СК України відносить до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, одержані одним з подружжя.

Разом з тим, ці грошові виплати не завжди можуть бути спільним сумісним майном подружжя, хоча вони нажиті в період шлюбу за рахунок трудових доходів, а тільки ті, які призначаються слугувати спільним потребам сім'ї і включені до сімейного бюджету, але якщо вони не поступили в сім'ю, то вони будуть особистою приватною власністю.

Таким чином, від того, як чоловік чи жінка розпорядиться грошима, вони набувають різне правове значення, а тому заробітна плата відповідача, яка не була передана у бюджет сім'ї є його особистою власністю, та не підлягає поділу як спільне майно подружжя.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді