Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/196/16-ц
Провадження №: 2/332/270/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №332/196/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини, -

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей та на її утримання, який в подальшому було уточнено, а саме, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки від доходу щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку. Від позовних вимог в частині стягнення аліментів на її утримання відмовилась. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем мають неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із нею та перебувають на повному її утриманні. У звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча офіційно працює у ТОВ «ПЖК-Запоріжжя», просила стягнути з нього аліменти на утримання дітей, керуючись ст.ст.180-183 СК України.

Від позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує.

Відповідач, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із свідоцтвом про шлюб, серії І-ЖС, №079742, виданого 24.04.2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, сторони уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №67 (а.с.4).

Відповідно до свідоцтв про народження, серії І-ЖС, №154136, та серії І-ЖС, №226939, виданих 23.09.2010 року та 25.04.2013 року, відповідно, Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5, а.с.6).

Згідно з довідкою, виданої 29.01.2016 року ТОВ «ПЖК-Запоріжжя», ОСОБА_4 з 11.08.2015 року працює на вказаному підприємстві водієм автотранспортних засобів, його сукупний дохід з 11.08.2015 по 31.12.2015 склав 22244,19 гривень (сума до виплати склала 15355,59 грн.) (а.с.12).

Отже, судом встановлено, що на даний час діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходяться на утриманні матері ОСОБА_3, проживають разом із нею. Добровільно відповідач ОСОБА_3 матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатним.

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, а також те, що відповідач визнав позов повністю, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ст.ст.174, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/2 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 січня 2016 року до досягнення повноліття ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Безлер