Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4419/15-ц
Провадження № 2/553/247/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.02.2016 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Бутенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому вказує, що з 01 лютого 2013 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 02.09.2015 року. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі 1000 грн. на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вересня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, доручив представляти свої інтереси представнику ОСОБА_4 на підставі нотаріальної посвідченої довіреності.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що позов визнає частково, не заперечувала проти стягнення аліментів у частці від доходу відповідача щомісячно у розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01 лютого 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 02.09.2015 року.

Сторони по справі є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 184466 від 13.08.2013 року, виданим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області.

Після розірвання шлюбу неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 та фактично знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

В письмових запереченнях на позов відповідач ОСОБА_2 вказував, що утримує свою дитину, бере участь у її вихованні. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду відповідачем та його представником надано не було.

Представником відповідача надано суду копію фіскального чеку від 03.02.2016 року про здійснення поштового переказу коштів на ім'я ОСОБА_2, згідно пояснень, ці кошти сплачено відповідачем позивачці в рахунок сплати аліментів на утримання їхньої спільної дитини. Разом з тим, зі змісту вказаного чеку не можливо достовірно встановити, що кошти адресовані саме позивачу по справі ОСОБА_1 та призначені для утримання дитини, сплачені саме відповідачем ОСОБА_2, оскільки дані платника відсутні взагалі. Крім того, сплату проведено 03.02.2016 року, тобто після відкриття провадження по справі, що в будь-якому випадку не може спростувати твердження позивача про ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання батьківського обовязку з утримання дитини та вплинути на вирішення спору.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує наступне.

Твердження відповідача та його представника в обґрунтування заперечень проти позову на наявність на утриманні у ОСОБА_2 матері похилого віку є непереконливими, з огляду на ствердження про те, що відповідач не працює та не отримує стабільного заробітку та не надав доказів на підтвердження понесення відповідних витрат, тоді як його мати ОСОБА_5 являється пенсіонером, отримує пенсію, розмір якої перевищує розмір прожиткового мінімуму доходів громадян, та крім відповідача по справі, має іншого сина. Той факт, що відповідач у вересні 2015 року протягом 9 днів перебував на стаціонарному лікуванні у пульмонологічному відділенні 1-ої МКЛ м. Полтави, на переконання суду, не доводить, що його стан здоров'я перешкоджає виконанню обовязку з утримання дитини та, відповідно, не може визнано обставиною, яка відповідно до норм ст. 182 СК України може вплинути на розмір аліментів.

За змістом положень ст. ст. 183, 184 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються в частці заробітку (доходу) матері, батька, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує положення наведених вище норм чинного законодавства та оскільки під час судового розгляду справи не встановлено обставин, які відповідно до положень ст. 184 СК України є підставою для призначення аліментів у твердій грошовій сумі, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та необхідність стягнення аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття, суд враховує положення ст. 191 СК України, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, та вважає за необхідне стягнути аліменти з 22.12.2015 року, з дня надходження до суду позову ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 22 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь в розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6