Справа № 754/4336/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в місті Києві, про встановлення факту та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить: 1) Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року; 2) Визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Перевіривши зазначену позовну заяву й додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, з таких підстав.

Відповідно до п. 4) ч. 2 ст. 119 ЦПК України зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов'язковою вимогою до змісту позовної заяви.

Ціну позову визначає позивач у позовній заяві.

Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Судом встановлено, що позивач при подачі позовної заяви не обґрунтував оцінку ціни позову щодо вимог майнового характеру.

Суд звертає увагу, що з позовних заяв про право власності на майно, про визнання права на частку в майні, про виділення частки із загального майна, судовий збір сплачується виходячи із вартості майна або його частки.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Судом встановлено, що позивач при подачі позовної заяви, яка має одночасно майновий і немайновий характер, не надав документ, що підтверджує сплату судового збору у повному обсязі у передбаченому законом розмірі відповідно до кожної вимоги, зокрема - до вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в місті Києві, про встановлення факту та визнання права власності залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків три дні з дня отримання копії цієї ухвали, у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.