Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Пр. № 22-ц/778/2434/16Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Осоцького І.І.

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про розяснення ухвали апеляційного суду Запорізької області від 26 липня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (надалі Банк) про встановлення факту порушення частини другої статті 40 КЗпП України, частини 1 статті 42 КЗпП України при звільненні, встановлення факту порушення статті четвертої Конвенції Міжнародної організації праці № 158 «про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця», порушення статті першої частини ІІ Європейської соціальної хартії від 3 травня 1996 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2016 року у цій справі

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила встановити факт порушення ч. 2 ст. 40 КЗпПУ, ч. 1 ст. 42 КЗпПУ при звільненні, встановити факт порушення ст. 4 Конвенції Міжнародної організації праці № 158 «про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця», встановити факт порушення ст. 1 ч. ІІ Європейської соціальної хартії від 03.05.1996, поновити ОСОБА_2, на посаді директора Запорізької Дирекції Південно-Східного регіонального центру з роздрібного бізнесу ПАТ «Банк Форум», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2016 року (а.с. 106 - 107) у задоволенні позову ОСОБА_2 у цій справі відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 липня 2016 року (а.с. 194-198) апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2016 року у цій справі залишено без змін.

ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду Запорізької області із заявою про розяснення вказаної ухвали суду апеляційної інстанції (а.с.200-202).

У судове засідання 01 листопада 2016 року представник Банку не зявився, при цьому, встановлено, що Банк був належним чином повідомлений апеляційним судом про час і місце розгляду вищезазначеної заяви позивача (а.с.234), про причини неявки свого представника апеляційний суд не сповістив, клопотань про відкладення розгляду цієї заяви позивача апеляційному суду не подавав.

Згідно із ст. 304 ч. 1 глави 1 (апеляційне провадження) розділу V (перегляд судових рішень) ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками, доповненнями, встановленими цією главою.

В силу вимог ст. 221 ч. 3 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі, не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглядати вищезазначену заяву позивача у цій справі у даному судовому засіданні за відсутністю представника Банку (відповідача) за присутністю позивача ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2, дослідивши зміст заяви позивача про розяснення судового рішення апеляційного суду у цій справі та матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що у задоволенні вищезазначеної заяви позивача ОСОБА_2 у цій справі слід відмовити з наступних підстав.

Судові рішення викладаються у таких формах: 1) ухвали, 2) рішення, 3) постанови (ст. 208 ЦПК України).

Відповідно до ст. 221 ч. 1 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Враховуючи те, що мотиви відмови в позові ОСОБА_2 наведені в рішенні суду першої інстанції у цій справі, а апеляційний суд Запорізької області постановив ухвалу про залишення зазначеного рішення суду першої інстанції без змін, тобто погодився з висновками і мотивами суду першої інстанції, то підстав для розяснення ухвали апеляційного суду у цій справі немає.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Керуючись ч. 1 ст. 221 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про розяснення ухвали апеляційного суду Запорізької області від 26 липня 2016 року у цій справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_3ОСОБА_4