Справа № 265/1813/16-ц
Провадження № 2-н/265/119/16
У Х В А Л А

31 березня 2016 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, ОСОБА_1, розглянувши заяву ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг відповідно до положень ст. 96 ЦПК України з ОСОБА_2.

Суд зазначає, що на підставі ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 ЦПК.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 98 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік документів, що додаються до заяви.

За п. 5 Постанови № 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» (далі за текстом Постанова Пленуму) зазначено, що за змістом ст. 98, п. 2 ч. 3 ст. 100, ст. 103 ЦПК до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви та поданих до неї документів вбачається спір про право.

Згідно до п. 9 Постанови Пленуму вказано, що наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу).

Відповідно до ОСОБА_3 спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 3 травня 2012 року № 6-27/0/9-12 вбачається, що за п. 9 Постанови Пленуму відсутність документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право, тому нормами ЦПК України, які регулюють наказне провадження, немає прямої заборони щодо видачі судового наказу про солідарне стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, якщо буде надано документи про наявність суб'єктивного права у заявника; документи, які підтверджують порушення суб'єктивного права; документи, які підтверджують виникнення права вимоги; договори про надання таких послуг; інші письмові докази, які підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг відповідачами. При цьому важливо, щоб із поданої заяви, чи з наданих розрахунків тощо не вбачалося наявності спору про право.

Дослідивши надані представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» документи на обґрунтування вимоги про видачу судового наказу суд дійшов того, що слід відмовити у прийнятті заяви ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу, оскільки з поданих до заяви про видачу судового наказу документів вбачається спір про право.

Про зазначене свідчить те, що особовий рахунок № 807-82 згідно із базою даних заявника рахується за ОСОБА_4, який відкритий за адресою: АДРЕСА_1.

Натомість на підставі довідки ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про споживання електроенергії споживачем за особовим рахунком № 807-82 зазначено ОСОБА_2.

Крім цього у доданих до матеріалів заяви договорі про користування електроенергією від 1 березня 2012 року та наряді від 1 березня 2012 року вбачається, що за особовим рахунком № 807-82 із ОСОБА_2 було укладено відповідний договір та замінено лічильник за адресою: м. Маріуполь, проїзд Панфілова 2, однак без вказівки квартири.

Таким чином відсутні відомості про те, хто фактично користується послугами з електропостачання по проїзду Панфілова 2 кв. 4 в м. Маріуполі на підставі особового рахунку № 807-82, оскільки відсутні дані щодо кола осіб, які зареєстровані за вказаною адресою, а також хто є власниками вказаного житлового приміщення.

Вказане свідчить про неможливість визначити на момент прийняття заяви про видачу судового наказу обсяг відповідальності боржника, бо не вбачається, чи він повинен відповідати за поданою заявою представниками заявника.

Тому, виходячи із характеру заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви, суд вбачає спір про право, бо відсутні докази, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника вимагати стягнення боргу у ОСОБА_2 за особовим рахунком № 807-82 по проїзду Панфілова 2 кв. 4 в м. Маріуполі.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 100 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості зі спожитої електроенергії з ОСОБА_2.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її отримання може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя