Справа № 639/2594/16-ц
Провадження № 2/639/1131/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивачем ОСОБА_1 до відкриття провадження у справі подано до суду заяву про повернення вказаного позову.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається позивачеві, коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 ЦПК України про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Згідно ч.2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.42 своєї постанови №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року розяснив судам, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом №3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Відповідно до квитанції №0.0.524957781.1 від 22.03.2016 року ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Так як позовна заява повертається позивачеві, то з урахуванням вищезазначеного, підлягає поверненню позивачеві ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у сумі 551,20 грн. за квитанцією №0.0.524957781.1 від 22.03.2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

При цьому, суддя розяснює, що згідно ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо повернення позивачу позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Керуючись ч.2 ст. 79, п.1 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачеві.

Зобовязати УДКС України у Жовтневому районі м. Харкова повернути ОСОБА_1 сплачений за квитанцією №0.0.524957781.1 від 22.03.2016 року судовий збір у розмірі 551 (пятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.М.Гаврилюк