ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3812/15-ц
Провадження № 2-з/210/14/16
У Х В А Л А

іменем України

"23" березня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючий - суддя Скотар Р.Є.

за участю секретаря - Лейбенко В.В.,

представник позивача ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3,

розглянувши заяву відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно.

Також, до суду 23.03.2016 року надійшла письмова заява ОСОБА_4 про забезпечення позову, в якій відповідач за первісним позовом просить заборонити ОСОБА_5 вчиняти дії щодо розпорядження спадковим майном, частка в якому належить ОСОБА_4, а саме квартирою № 107 за адресою вулиця Якіра 7, м. Кривий Ріг, легковим автомобілем марки М21412, 1990 року випуску, тип ТЗ комбі, двигун (об'єм)- 1480куб.см., кузов № ХТВ214120L0115331, державний номерний знак НОМЕР_1.; зобов'язати первісного Позивача ОСОБА_5 припинити надання квартири № 107 за адресою вулиця Якіра, 7, м. Кривий Ріг у користування стороннім особам та звільнити вказану квартиру від сторонніх осіб; зобов'язати первісного Позивача до вирішення спору забезпечити схоронність, цілісність, безпечну експлуатацію спадкового майна, а саме: квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, колісного транспортного засобу Комбі М21412, реєстраційний 80684АВ.

В обгрунтування зазначено , що доступ до квартир за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 відсутній у відповідача, а засобами доступу одноосібно розпоряджається Позивач, останній надав доступ до майна, повідомивши при цьому про перебування у квартирі сторонньої особи, яка є орендарем квартири за адресою: АДРЕСА_3 із застереженням не турбувати вказану особу. Вважає, що дії ОСОБА_5 щодо надання стороннім особам доступу та права користування спадковим майном без належних підстав, без згоди ОСОБА_4, шляхом використання належної останньому частки, порушують інтереси відповідача, містять загрозу пошкодження та знищення такого майна

Представник відповідача за первісним позовом підтримала у судовому засіданні підтримала заяву про забезпечення позову, просила задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як визначено у ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Частина 3 ст. 152 ЦПК України зазначає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову визначені ст. 152 ЦПК України. Зокрема, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов'язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідачем за первісним позовом та його представником, не надано жодного належного доказу на підтвердження обставин на які посилається у заяві, а саме, що спірним майном користуються сторонні особи, що може призвести до порушення його прав та інтересів, а також до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

З урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, що між сторонами виник спір, з'ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, вважаю, що реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову відсутня.

Враховуючи вище наведене, правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову не вбачається.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. Є. Скотар