Пр.№2/155/66/2016
Справа № 155/159/2015-ц
Рішення

іменем України

29 січня 2016 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі:

головуючого Адамчук Г.М.,

при секретарі Ревуцькій М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горохові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_5»янівни до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, третя особа на стороні відповідача Цегівська сільська рада Горохівськогорайону, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, посвідчений в серпні 2014 року Цегівською сільською радою Горохівського району Волинської області, стягнути в її користь понесені судові витрати.

Мотивує свій позов тим, що 19 травня 2014 року її мама ОСОБА_6 заповіла їй житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в селі Цегів по вулиці Центральній, 47, Горохівського району Волинської області, а також присадибну земельну ділянку, земельну ділянку та все майно, яке набежало б їй на день смерті. На час написання заповіту її мати була повністю дієздатною людиною, за хворою мамою вона доглядала сама. 10 серпня 2014 року мама позивача померла. За 10 днів до смерті матері вона змушена була поїхати на дві доби в м.Ковель для виконання роботи. За час перед настанням смерті матері, вона важко хворіла і ОСОБА_1 була змушена колоти її 4 рази на добу сильнодіючими наркотичними засобами морфій.

За час відлучення позивача відповідач ОСОБА_2, скориставшись тяжкими фізичними вадами хворої матері примусила її незаконно змінити волевиявлення, що не було вільним і не відповідало її волі. ОСОБА_7 змушена була написати новий заповіт на ім»я ОСОБА_2, що стало відомо позивачу від сусідів. ОСОБА_2 ввів наркотик хворій матері і забрав її по місцю свого проживання, щоб в подальшому не дати фізичної можливості її матері переписати знову заповіт на ім»я позивача. Про вищевказані неправомірні дії ОСОБА_2 її мати розповіла їй і чоловікові ОСОБА_8 перед смертю 7 серпня. Також ствердила, що біль була нестерпна, а морфій міг привезти з Горохівської ЦРЛ тільки родич. Враховуючи вищенаведене, просить задовольнити її вимогу.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 03.03.2015 року третьою особою на стороні відповідача було залучено Цегівську сільську раду Горохівського району.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позову не визнав, ствердив, що будь-якого тиску на спадкодавця ОСОБА_7 з метою складення в його інтересах заповіту він не вчиняв, доглядав її.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 просить в задоволенні даного позову відмовити.

Представник третьої особи Цегівської сільської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердив, що заповіт ОСОБА_7 було посвідчено відповідно до встановленого порядку секретарем ради. Вважає, що підстав для його скасування немає.

Суд, заслухавши вищевказані пояснення та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що в задоволенні даного позову слід відмовити.

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_7 померла 10 серпня 2014 року (а.с.16).

З свідоцтва про народження ОСОБА_9 ОСОБА_5»янівни видно, що її батьками є ОСОБА_5»ян Афанасійович та ОСОБА_6, а згідно з свідоцтвом про одруження, ОСОБА_10 одружилася та змінила своє прізвище на ОСОБА_1 (а.с.5,6).

З заповіту, складеного ОСОБА_7 19 травня 2014 року, який було посвідчено секретарем Цегівської сільської ради Горохівського району та зареєстровано в реєстрі за №140 видно, що вона все майно, яке буде належати їй на день смерті, заповіла дочці ОСОБА_1 ОСОБА_5»янівні (а.с.7).

З досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи вбачається, що даний заповіт ОСОБА_7 було скасовано.

Згідно з довідкою Цегівської сільської ради від 16.10.2014 року №1614, ОСОБА_1 ОСОБА_5»янівна була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку батька ОСОБА_5»яна Афанасійовича в періоди: з 1967 рік по 20.08.1987 рік, з 30.01.2009 рік по 23.11.2010 рік (а.с.8).

Довідкою Цегівської сільської ради від 16.10.2014 року №1613 стверджується, що згідно запису в погосподарській книзі по с.Цегів за 2014 рік за №610 значиться житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що знаходяться в селі Цегів по вулиці Центральна, 47, Горохівського району за ОСОБА_5 (а.с.9).

Довідкою Цегівської сільської ради від 13.02.2015 року №304 стверджується, що спадкодавець ОСОБА_7, яка померла 10.08.2014 року була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, з внуком ОСОБА_11. Чоловік ОСОБА_5»ян Афанасійович помер 18.08.2009 року. Заповіт від спадкодавця ОСОБА_7 у сільській раді посвідчувався 21.07.2014 року за №156. Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями за законом є дочка ОСОБА_1 ОСОБА_5»янівна, дочка ОСОБА_12 ОСОБА_5»янівна, син ОСОБА_13 ОСОБА_5»янович. За заповітом ОСОБА_2 (а.с.13).

З оскаржуваного заповіту, складеного ОСОБА_7 21 липня 2014 року, який було посвідчено секретарем Цегівської сільської ради ОСОБА_14 та зареєстрованого в реєстрі за №156 видно, що вона все свою майно заповіла ОСОБА_2 (а.с.37).

З відомостей, наданих Волинською обласною клінічною лікарнею, Горохівською ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_7 важко хворіла, потребувала стороннього догляду (а.с.17-20).

Згідно з довідкою Цегівської сільської ради від 02.03.2015 року №392, ОСОБА_2 та ОСОБА_12 ОСОБА_5»янівна, жителі села Борочиче Горохівського району Волинської області дійсно з 21.07.2014 року до дня смерті 10.08.2014 року проводили догляд за своєю хворою матір»ю ОСОБА_7 (а.с.27), про що також стверджується актом сільської ради від 2 березня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_2 та ОСОБА_12 ОСОБА_5»янівна дійсно проводили догляд за своєю матір»ю ОСОБА_7, яка потребувала постійної сторонньої допомоги та догляду в період проживання її в селі Борочиче без реєстрації з 21.07.2014 року по день її смерті 10.08.2014 року (а.с.38).

В судовому засіданні свідок, ОСОБА_8 ствердив, що його дружина, яка є позивачем по справі, дуже добре відносилася до батьків, постійно доглядала і утримувала хвору матір, лікувала її. Він вважає, що заповіт є незаконним і вчиненим під впливом відповідача по справі ОСОБА_2, оскільки за тиждень-півтора до смерті матері ОСОБА_1 поїхала в Ковель на роботу. Коли приїхала, виявилось, що є заповіт на зятя ОСОБА_2 В цей час ОСОБА_2 з своєю дружиною ОСОБА_12 ОСОБА_5»янівною забрали матір до себе в Борочичі, де давалий їй знеболююче Морфій. Під впливом накротичних засобів та тиску з боку ОСОБА_2 спадкодавець ОСОБА_7 склала заповіт на ОСОБА_2

Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пояснили, що нічого не знають про наявність заповіту. Позивач ОСОБА_1 доглядала матір, лікувала її та дбала за неї, а свідок ОСОБА_15 ствердила, що ОСОБА_7 весь час була в ясній свідомостій.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що ОСОБА_1 доглядала матір, орієнтовно за тиждень до смерті матір забрали подружжя ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_14 показала, що ОСОБА_7 попередньо складений заповіт на ім»я ОСОБА_1 в червні місяці 2014 року скасувала. А 21 липня 2014 року до неї особисто подзвонила ОСОБА_7 та сказала, що хоче посвідчити новий заповіт. Коли вона прийшла, на прохання ОСОБА_7 були запрошені свідки, ОСОБА_17 та ОСОБА_19. В їх присутності ОСОБА_7 склала заповіт, в якому все своє майно заповіла ОСОБА_2. Стан здоров»я ОСОБА_7 не викликав сумінів в її вільному волевиявленні, що підтверджував її дієздатність.

Свідок ОСОБА_20 ствердила, що ОСОБА_7 під час написання заповіту нормально говорила, секретар сільської ради повністю прочитала заповіт. Будь-якого тиску під час написання заповіту з боку ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_12 не було.

Свідок ОСОБА_21 ствердила, що її рідна сестра ОСОБА_7 їй говорила, що склала заповіт на ім»я чоловіка ОСОБА_12. Говорила свідомо, і була свідомою до дня смерті. Сама позивач на похорони матері не приїхала.

Свідки ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 ствердили, що ОСОБА_7 перед смертю перебувала при ясній памяті, спілкувалася з ними, добре памятала своє життя.

Висновком судово-психіатричного експерта №336 стверджується, що з наданих для дослідження матеріалів експертизою не отримано даних про наявність у підеспертної ОСОБА_7 в період складаня та підписання заповіту 21.07.2014 року психічного розладу (пов»язаного з наявністю у неї онкологічного захворювання та отримання наркотичного аналгетика морфіну), який би міг позбавляти її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Внаслідок цього ОСОБА_7 може бути визнана дієздатною на момент складання оскаржуваного заповіту. Препарат «морфіну гідрохлорид 1%» у формі внутрішньом»язевих ін»єкцій з 6-ти годинним інтервалом справляв на підекспертну ОСОБА_7 знеболюючий та легкий седативний ефект.

Відповідно до ст.1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. 2. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. 3. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. 4. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.1 ст.1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Рішенням Цегівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 16 листопада 2010 року №1/2 було затверджено протокол №2 засідання лічильної комісії сільської ради про результати таємного голосування з виборів секретаря сільської ради, обрано секретарем сільської ради депутата від виборчого округу №13 ОСОБА_26 (а.с.95).

Згідно з рішенням Цегівської сільської ради від 16 листопада 2010 року №1/2-1 було доручено секретарю сільської ради ОСОБА_26 здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету сільської ради, в тому числі і на вчинення нотаріальних дій (а.с.94).

Представник третьої особи Цегівської сільської ради стверджує, що на ОСОБА_14 було покладено повноваження здійснювати нотаріальні дії, які вона вчиняє відповідно до закону.

Судом встановлено, що при посвідченні заповіту, складеного ОСОБА_7 21 липня 2014 року, було повністю дотримано вимоги закону щодо його форми, його було посвідчено уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування - секретарем Цегівської сільської ради ОСОБА_14 відповідно до встановленого порядку, заповіт було зареєстровано в реєстрі за №156, що також стверджується книгою вчинення нотаріальних дій і нарядом заповітів, які суд оглянув в судовому засіданні. Сторонами даний факт також не оспорювався.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 належними доказами не було доведено фактів незаконного впливу на спадкодавця ОСОБА_7 з боку відповідача по справі ОСОБА_2 з метою незаконного зміни її волевиявлення під час складення заповіту.

Посилання ОСОБА_1 на психічний розлад здоровя»я спадкодавця ОСОБА_7, який було спричинено отриманням наркотичного аналгетика морфіну, під час якого вона і склала заповіт, спростовується матеріалами справи, зокрема висновком посмертної судово-медичної експертизи.

Також на відсутність у ОСОБА_7 психічного розладу, тиску на неї з боку відповідача на час складання заповіту вказують свідки по справі.

Пояснення свідка ОСОБА_8, що заповіт було складено під впливом відповідача по справі ОСОБА_2, суд до уваги не приймає, так як він зацікавлений в розгляді справи, оскільки є чоловіком позивача, і не підтверджується будь-якими доказами.

Згідно з ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи вищенаведене, те, що волевиявлення заповідача було вільним і відповідало її волі, заповіт було посвідчено відповідно до встановленого порядку, суд не вбачає підстав для задоволення даного позову, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 ОСОБА_5»янівни до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним відмовляє.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України

ст. ст. 1247, 1251, 1253, 1254 ЦК України

суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ОСОБА_5»янівни до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом:

Голова Горохівського районного суду ОСОБА_27