Номер провадження 2/289/60/16
Справа № 289/1739/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Невмержицького І.М.,

при секретарі Шуба В.М.,

з участю пр.позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання спірного майна спільною сумісною власністю подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2, посилаючись на те, що під час спільного шлюбного життя побудували разом з відповідачем житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, на даний час шлюб розірваний, а тому просила суд визнати спірне майно спільною сумісною власністю подружжя.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги своєї довірительки підтримала, при цьому пояснила, що її довірителька, маючи «прізвище»-«ОСОБА_2» - 15 березня 1986 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, котрі на даний час є повнолітніми, однак продовжують проживати з позивачкою. Відразу після шлюбу її довірителька разом з чоловіком, відповідачем у справі спільно розпочали і в 1990 році закінчили будівництво житлового будинку за АДРЕСА_1, з капітальними надвірними господарськими спорудами та будівлями, згідно інформації БТІ інвентарна вартість домоволодіння складає суму 152 882,00 грн.. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2012 року шлюб між її довірителькою та відповідачем був розірваний, а тому і просила суд позовні вимоги задовольнити та визнати житловий будинок за АДРЕСА_1, з капітальними надвірними господарськими спорудами та будівлями спільною сумісною власністю подружжя.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 з»явився, з позовними вимогами погодився частково, при цьому пояснив, що не може погодитися з тим, що колишній дружині буде належати половина спірного майна.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що йому відомо про те, що його сестра ОСОБА_6 в 1986 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, у них народилося двоє спільних дітей, які на даний час є повнолітніми і також відомо про те, що сестра та її чоловік після одруження розпочали для себе будівництво житлового будинку з господарськими спорудами в с. Лутівка Радомишльського району Житомирської області на спільні кошти батьків сестри та батьків її чоловіка, завершили будівництво в 1990 році. На даний час вони в шлюбі не перебувають.

Вислухавши пояснення сторін по справі, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15 березня 1986 року ОСОБА_2 (маючи дошлюбне прізвище - ОСОБА_2) зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, котрі на даний час є повнолітніми, однак продовжують проживати з позивачкою.

Також встановлено судом, що відразу після одруження сторони у справі розпочали для себе будівництво житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1, завершили будівництво в 1990 році.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2012 року шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний.

З інформації КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» від 24.04.2015 року за № 242 вбачається, що право власності на житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 не зареєстроване, інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями складає 152 882,00 грн. (а.с.12,13).

З даних Технічного Паспорта на присадибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що до згаданого будинку належать допоміжні споруди та будівлі:

- гараж - Г-1, площею 25,4 кв.м.;

- сарай - Б-1, площею 36,5 кв.м.;

- сарай - Д-1, площею 21,6 кв.м.;

- погріб - , площею 20,0 кв.м.;

У відповідності до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі,яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є рівним, при цьому при поділі майна, суд може відступити від засад рівності часток подружжя при наявності обставин, що мають істотне значення. Зокрема, якщо один з подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї.

Доказів про такі обставини щодо ОСОБА_3 позивачкою ОСОБА_2 в судовому засіданні не надано.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приймаючи до уваги викладене та оцінивши всі докази та обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 підлягають до задоволення.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд вирішує питання судових витрат у справі.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 3, 4, 15, 31, 60, 118-120, 123, 124, 131, 133, 134, 135 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 62, 63, 65, 69, 70, 71, 73 Сімейного кодексу України, ст.ст. 355, 364, 366, 368, 369, 372, 373, 377, 530, 1046 Цивільного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати спірне майно, а саме:

- житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 та допоміжні споруди і будівлі:

- гараж - Г-1, площею 25,4 кв.м.;

- сарай - Б-1, площею 36,5 кв.м.;

- сарай - Д-1, площею 21,6 кв.м.;

- погріб - , площею 20,0 кв.м.;

інвентаризаційною вартістю житлового будинку з надвірними будівлями - 152 882,00 грн. - спільною сумісною власністю подружжя, а саме - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

Позивачка ОСОБА_2, являючись інвалідом 2 групи звільнена від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету України грошові кошти в сумі 764,00 грн. судових витрат, пропорційно задоволених позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів, з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький