Ухвала

іменем україни

03 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, треті особи: державне підприємство «Рівнеторф», державний концерн «Укрторф», про захист трудових прав, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 08 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про захист трудових прав.

Позивачка посилалась на те, що 31 серпня 2011 року між нею Міністерством енергетики та вугільної промисловості України було укладено контракт № 11-н/11 про призначення на посаду директора державного підприємства «Рівнеторф» (далі - ДП «Рівнеторф») на термін 1 рік з 02 вересня 2011 року до 01 вересня 2012 року.

Відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 84-к/к «Про призначення директора ДП «Рівнеторф» від 31 серпня 2011 року її призначено на посаду директора ДП «Рівнеторф» з 02 вересня 2011 року на умовах укладеного контракту.

Наказом ДП «Рівнеторф» від 15 квітня 2013 року № 16-к її прийнято на посаду першого заступника директора ДП «Рівнеторф» з 15 квітня 2013 року з посадовим окладом згідно зі штатним розписом.

Згідно з наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 26 квітня 2013 року № 59-к/к звільнено ОСОБА_4 з посади виконуючого обов'язки директора ДП «Рівнеторф» 26 квітня 2013 року та покладено виконання обов'язків директора ДП «Рівнеторф» на першого заступника зазначеного підприємства на період до призначення директора підприємства у встановленому законодавством порядку.

Наказом ДП «Рівнеторф» від 26 квітня 2013 року № 18-к вона приступила до виконання обов'язків директора ДП «Рівнеторф» з 26 квітня 2013 року на період до призначення директора ДП «Рівнеторф» у встановленому законодавством порядку.

06 квітня 2015 року наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 45-к/к «Про увільнення від виконання обов'язків директора ДІІ «Рівнеторф»» її увільнено з 06 квітня 2015 року від виконання обов'язків директора ДП «Рівнеторф» та повернуто до виконання своїх попередніх обов'язків першого заступника директора ДП «Рівнеторф».

Тимчасово виконуючим обов'язки ДП «Рівнеторф» наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 06 квітня 2015 року № 46-к/к призначено за його згодою ОСОБА_5 на період до призначення керівника підприємства у встановленому порядку.

Позивачка зазначала, що трудовий договір між нею та відповідачем при прийнятті на посаду тимчасово виконуючої обов'язки директора ДП «Рівнеторф» був укладений на невизначений строк, оскільки наказ не містить строку тимчасового виконання обов'язків та орган, уповноважений на призначення керівника, протягом двох місяців не вчинив дій щодо затвердження чи відмови у затвердженні позивача на посаді директора.

Враховуючи вказане, позивачка просила визнати незаконним з дня прийняття наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 06 квітня 2015 року № 45-к/к «Про увільнення від виконання обов'язків директора ДП «Рівнеторф», а також визнати таким, що був укладений на невизначений строк, трудовий договір між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та ОСОБА_3 при прийнятті на посаду тимчасово виконуючої обов'язки директора ДП «Рівнеторф».

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконним наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 06 квітня 2015 року «Про увільнення від обов'язків директора ДП «Рівнеторф» незаконним, а укладений трудовий договір між цими сторонами при прийнятті на посаду тимчасово виконуючої обов'язки директора таким, що був укладений на невизначений строк.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 08 жовтня 2015 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що наказом ДП «Рівнеторф» від 15 квітня 2013 року № 16-к ОСОБА_3 прийнято на посаду першого заступника директора ДП «Рівнеторф» з 15 квітня 2013 року з посадовим окладом згідно зі штатним розписом.

Згідно з наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 26 квітня 2013 року № 59-к/к звільнено ОСОБА_4 з посади виконуючого обов'язки директора ДП «Рівнеторф» 26 квітня 2013 року та покладено виконання обов'язків директора ДП «Рівнеторф» на першого заступника зазначеного підприємства ОСОБА_3 на період до призначення директора підприємства у встановленому законодавством порядку.

Наказом ДП «Рівнеторф» від 26 квітня 2013 року № 18-к ОСОБА_3 приступила до виконання обов'язків директора ДП «Рівнеторф» з 26 квітня 2013 року на період до призначення директора ДП «Рівнеторф» у встановленому законодавством порядку.

06 квітня 2015 року наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 45-к/к «Про увільнення від виконання обов'язків директора ДІІ «Рівнеторф» позивача увільнено з 06 квітня 2015 року від виконання обов'язків директора ДП «Рівнеторф» та повернуто до виконання своїх попередніх обов'язків першого заступника директора ДП «Рівнеторф».

Тимчасово виконуючим обов'язки ДП «Рівнеторф» наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 06 квітня 2015 року № 46-к/к призначено за його згодою ОСОБА_5 на період до призначення керівника підприємства у встановленому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на посаді виконуючого обов'язки директора ДП «Рівнеторф» позивачка працювала з 26 квітня 2013 року по 06 квітня 2015 року, тобто майже два роки і конкурс на заміщення вакантної посади директора в цей період не оголошувався, тому з урахуванням роз'яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС від 29 грудня 1965 року (із змінами від 11 грудня 1986 року ) та положень ст. 23 КЗпП України дійшов висновку про безстроковість трудового договору, який може бути припинений на загальних підставах. Також суд виходив з того, що на момент увільнення позивачки від виконання обов'язків директора підприємства «Рівнеторф» призначення нового директора не відбулося, а тому подія, з якою пов'язана можливість перебування позивачки на посаді виконуючої обов'язки директора підприємства, не настала.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що призначення позивачки на посаду директора ДП «Рівнеторф» відбулось у встановленому законом порядку, що вона виконувала обов'язки директора на постійній основі. Позивачці було відомо, що виконання обов'язків директора на неї покладено тимчасово, до призначення директора у встановленому законом порядку.

Такі висновки ґрунтується на фактичних обставинах, встановлених судом, на доказах поданих сторонами, які судом належним чином оцінені, і відповідають вимогам закону, який вірно застосовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Із змісту наказу від 26 квітня 2013 року № 59-к вбачається, що виконання обов'язків директора ДП «Рівнеторф» покладено на позивачку у зв'язку з увільненням з посади виконуючого обов'язки директора за угодою сторін і ОСОБА_3 призначена для виконання обов'язків директора як перший заступник.

Згідно з наказом ДП «Рівнеторф» від 26 квітня 2013 року № 18-к ОСОБА_3 приступила до виконання обов'язків директора ДП «Рівнеторф» з 26 квітня 2013 року на період до призначення директора ДП «Рівнеторф» у встановленому законодавством порядку.

Отже, основною посадою, займаною позивачкою на підприємстві, є посада першого заступника директора ДП «Рівнеторф» та вона мала виконувати обов'язки директора ДП «Рівнеторф» з 26 квітня 2013 року до призначення директора ДП «Рівнеторф» у встановленому законодавством порядку.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 06 квітня 2015 року ОСОБА_3 звільнено від виконання обов'язків директора з поверненням до виконання попередніх обов'язків першого заступника директора ДП «Рівнеторф».

Згідно з п. 6.2 Статуту ДП «Рівнеторф» директор підприємства призначається на посаду і звільняється з посади Уповноваженим органом управління за поданням Концерну у порядку, передбаченому законодавством України, з укладенням відповідного контракту. Такий контракт з позивачкою не укладався.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2013 року № 777 «Про проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектора економіки» має відбуватись за результатами конкурсного відбору. Такий конкурс не проводився.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, треті особи: ДП «Рівнеторф», ДП «Укрторф», про захист трудових прав.

З урахуванням вказаних норм колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 08 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А.Нагорняк

Т.О. Писана