Є.у.н.с. 512/942/15-ц
01.02.2016 Провадження № 2/512/56/16
01 лютого 2016 року Савранський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Лепехи В.А., секретаря судових засідань ОСОБА_1, -
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Савранського районного суду Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини,-
11.12.2015р. до Савранського районного суду Одеської області надійшов зазначений позов.
На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що з 18.07.1992р. сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Після укладення шлюбу позивач ОСОБА_2 змінила своє дошлюбне прізвище «Полуденко» на прізвище чоловіка «Назаровська».
Сторони від шлюбу мають двох спільних дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є повнолітньою і проживає разом з позивачем, та неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-ЖД № 274701), який проживає разом з позивачем і знаходяться на повному її утриманні.
Позивач та відповідач припинили шлюбні відносини. З липня 2013 року вони почали жити окремо, спільного господарства не ведуть, майнових спорів між ними немає.
Причиною припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем стали постійні конфлікти та суперечки, що в подальшому призвело і до розірвання стосунків. Кожен із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Їхній неповнолітній син після розірвання шлюбу за попередньою домовленістю сторін залишається проживати за постійним місцем проживання матері в с. Байбузівка, вул. Леніна, 6, Савранського району, Одеської області.
Таким чином позивач з відповідачем однією сімєю не проживають, кроків до примирення не здійснюють, відновлювати сімейні відносини наміру не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та її дитини, тому ОСОБА_2 просить суд розірвати шлюб та визначити місце проживання неповнолітнього сина разом з нею.
01.02.2016р. ОСОБА_2 в судове засіданні не з'явилася, надала суду письмову заяву про те, що вона підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу без її участі. Вразі неявки відповідача згодна на заочний розгляд справи (а. с. 9).
ОСОБА_3 01.02.2016р. в судове засідання повторно не з'явився будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив та не надав заяв про відкладення розгляду справи.
Згідно довідки Савранського РС ГУДМС України в Одеській області ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 16).
Відповідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, - у разі неявки в судове відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого рішення.
У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.
Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі.
Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.
Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку позивача, викладену нею у заяві, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
18.07.1992р. Концебівською сільською радою Савранського району Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб (свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 361563) (а. с. 6).
Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії 1-ЖД № 274701) (а. с. 7).
Сторони припинили шлюбні відносини. Причиною припинення шлюбних стосунків стали постійні конфлікти та суперечки, що в подальшому призвело і до розірвання стосунків.
Станом на час подачі позовної заяви сторони не ведуть спільного господарства, а шлюб носить формальний характер.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сімї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і перешкод для його розірвання немає.
З урахуванням інтересів неповнолітньої дитини суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про визначення місця проживання сина є обґрунтованою та не порушує прав та інтересів дитини та сприятиме більш ефективному його вихованню та розвитку.
На підставі викладеного, керуючись статтями 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статтями 10, 60, 83, 213, 215, 218 ЦПК України,
1.Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини задовольнити.
2.Розірвати шлюб, зареєстрований 18.07.1992 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, Концебівською сільською радою Савранського району Одеської області, актовий запис № 13.
3.Місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначити біля матері, тобто біля ОСОБА_2.
4.Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити незмінним «Назаровська».
Відповідач має право протягом десяти днів з дня отримання копії рішення подати заяву про перегляд заочного рішення.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Савранського районного суду Одеської області.

Особи які приймали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні при оголошенні рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копій судового рішення.

Суддя В. А. Лепеха