Справа № 369/7153/15-ц
Провадження № 2/369/614/16
РІШЕННЯ

Іменем України

28.01.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Нікушина В.В.,

за участю секретаря Сокиран І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки , -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року представник публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (далі ПАТ «Фідобанк», Позивач) звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заявлені позовні вимоги Позивач обґрунтовував тим, що 29.10.2007 року між ОСОБА_2 та відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (далі ВАТ «Ерсте Банк» ), назва якого змінювалася на публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк», публічне акціонерне товариство «Фідобанк», що підтверджується копіями витягу із статуту товариства був укладений кредитний договір із фізичною особою № 014/0398/18/06046 (далі кредитний договір).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору Позивач зобов'язується надати Позичальнику кредит у сумі 115 000 дол. США зі строком повернення до 28 жовтня 2017 року включно зі сплатою 12,5 відсотків річних. Повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється відповідно до графіку платежів, який є додатком до кредитного договору.

Факт отримання Позичальником кредитних коштів у розмірі 115 000 дол. США підтверджується заявою на видачу готівки.

Відповідно до п.5.2. кредитного договору Позичальник зобов'язувався щомісячно до 15 числа кожного місяця здійснювати частково погашення кредиту та сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів згідно з графіком платежів, що є додатком до кредитного договору.

26 лютого 2009 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору з фізичною особою № 014/0398/18/06046 від 29.10.2007 року, якою встанолвено новий графік платежів.

19 січня 2010 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 укладена додаткова угода № 2 до кредитного договору з фізичною особою № 014/0398/18/06046 від 29.10.2007 року, якою внесені зміни до кредитного договору.

11 травня 2010 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 укладена додаткова угода № 3 до кредитного договору з фізичною особою № 014/0398/18/06046 від 29.10.2007 року у зв'язку із реструктуризацією, встановлено новий графік платежів.

13 січня 2011 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 4 до кредитного договору з фізичною особою № 014/0398/18/06046, згідно з якою встановлювався новий графік платежів.

01 листопада 2011 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 укладена додаткова угода № 5 до кредитного договору з фізичною особою № 014/0398/18/06046 від 29.10.2007 року у зв'язку із проведенням реструктуризації затверджений новий графік погашення кредиту.

29 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та Банком у забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором був укладений договір іпотеки.

Відповідно до умов договору іпотеки Іпотекодавець передав належне йому майноАДРЕСА_1, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Шкільна, буд. 22 «б», належна Іпотекодавцеві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САВ № 279761, виданого виконкомом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради 19 червня 2007 року на підставі рішення виконкому Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради № 213 від 27.04.2007 року, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 21 червня 2007 року комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» і записано в книгу 3 за номером запису 38/51, загальна площа квартири становить 67,7 м. кв., житлова площа 44,3 кв.м., складається із двох жилих кімнат.

Заставна вартість предмета іпотеки сторонами на момент укладення договору іпотеки була визначена у сумі 901 208 грн.

За умовами кредитного договору Позичальник зобов'язувалася щомісячно здійснювати часткове погашення кредиту відповідно до графіку, що є додатком до кредитного договору, та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 відсотків річних.

Проте, Позичальник належним чином не виконує умови кредитного договору, своєчасно не погашає кредит та не сплачує відсотки за користування кредитним коштами.

Іпотекодавцеві, а також Позичальникові неодноразово надсилалися вимоги-повідомлення про погашення заборгованості за кредитним договором (підтверджується листами від 14.07.2014 року №№ 9-1-4/4428, 9-1-4/4429 з описом вкладення у цінний лист), які не були задоволені ні Позичальником, ні Іпотекодавцем.

На підставі пункту 6.5. кредитного договору Банк має право достроково вимагати погашення заборгованості за кредитним договором у випадку, серед інших, порушення пункту 5.2. кредитного договору.

За Позичальником рахується заборгованість за кредитним договором за період з 29.10.2007 року по 16.06.2015 року, а саме: 97 293,29 дол. США прострочена заборгованість за кредитом, 27 388,76 дол. США прострочена заборгованість за відсотками, разом 124 682,05 дол. США, що еквівалентно 2 674 281,6 грн., крім того: пеня за кредитом 43 991,21 грн., пеня за відсотками 34 997,74 грн., разом 78 988, 95 грн.

Пунктом 5.2. договору іпотеки передбачено, що Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання у наступних (серед інших) випадках: при повному або частковому не поверненні в установлений кредитним договором строк суми кредиту, або при несплаті або частковій не сплаті у встановлений кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій).

Відповідно до умов п. 5.4 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, у тому числі, за рішенням суду.

Відповідно до п.5.5.3. реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду проводиться якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Позичальник істотно порушив умови кредитного договору своєчасно не сплативши чергові платежі.

Відповідно до п. 9.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, сплати відсотків за кредит передбачена пеня у розмірі 01 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника штрафні санкції були встановлені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на кожну дату простроченого платежу.

Позивач просив суд: у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором з фізичною особою № 014/0398/18/06046 від 29.10.2007 року у сумі 124 682,05 дол. США, що еквівалентно 2 674 281,6 грн. та пенею у сумі 78 988,95 грн. перед публічним акціонерним товариством «Фідобанк» () звернути стягнення на нерухоме майно квартиру № 51, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропаілвська Борщагівка, вул. Шкільна, буд. 22 «б», належна ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САВ № 279761, виданого виконкомом Петропалівсько-Борщагівської сільської ради 19 червня 2007 року, загальна площа квартири становить 67,7 кв.м., житлова площа 44,3 кв.м., яка складається із двох жилих кімнат; встановити спосіб реалізації квартири шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження»; стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Фідобанк» () судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.; надати відстрочку у виконанні рішення суду до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року № 1304-VII.

В судове засідання представник Позивача не зявився, подав письмову заяву за вх. № 2165 від 28.01.2016 року з проханням слухати справу у його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги, додатково просив відшкодувати судові витрати за розміщення оголошень в газеті «Урядовий курєр».

Відповідач та третя особа в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду цивільної справи повідомлені шляхом публікації відповідного оголошення в газеті «Урядовий курєр». Причини неявки в судове засідання не відомі.

Зі згоди представника Позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету ОСОБА_3 Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні, 29.10.2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Ерсте Банк», назва якого змінювалася на публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк», публічне акціонерне товариство «Фідобанк», що підтверджується копіями витягу із статуту товариства був укладений кредитний договір із фізичною особою № 014/0398/18/06046 (далі кредитний договір).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору Позивач зобов'язується надати Позичальнику кредит у сумі 115 000 дол. США зі строком повернення до 28 жовтня 2017 року включно зі сплатою 12,5 відсотків річних. Повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється відповідно до графіку платежів, який є додатком до кредитного договору.

Факт отримання Позичальником кредитних коштів у розмірі 115 000 дол. США підтверджується заявою на видачу готівки.

Відповідно до п.5.2. кредитного договору Позичальник зобов'язувався щомісячно до 15 числа кожного місяця здійснювати частково погашення кредиту та сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів згідно з графіком платежів, що є додатком до кредитного договору.

26 лютого 2009 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору з фізичною особою № 014/0398/18/06046 від 29.10.2007 року, якою встановлено новий графік платежів.

19 січня 2010 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 укладена додаткова угода № 2 до кредитного договору з фізичною особою № 014/0398/18/06046 від 29.10.2007 року, якою внесені зміни до кредитного договору.

11 травня 2010 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 укладена додаткова угода № 3 до кредитного договору з фізичною особою № 014/0398/18/06046 від 29.10.2007 року у зв'язку із реструктуризацією, встановлено новий графік платежів.

13 січня 2011 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 4 до кредитного договору з фізичною особою № 014/0398/18/06046, згідно з якою встановлювався новий графік платежів.

01 листопада 2011 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 укладена додаткова угода № 5 до кредитного договору з фізичною особою № 014/0398/18/06046 від 29.10.2007 року у зв'язку із проведенням реструктуризації затверджений новий графік погашення кредиту.

За умовами кредитного договору Позичальник зобов'язувалася щомісячно здійснювати часткове погашення кредиту відповідно до графіку, що є додатком до кредитного договору, та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 відсотків річних.

Відповідно до п. 9.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, сплати відсотків за кредит передбачена пеня у розмірі 01 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Зобов'язання, передбачені кредитним договором, Боржник належним чином не виконує у зв'язку із чим заборгованість за кредитним договором за період з 29.10.2007 року по 16.06.2015 року, становить: 97 293,29 дол. США прострочена заборгованість за кредитом, 27 388,76 дол. США прострочена заборгованість за відсотками, разом 124 682,05 дол. США, що еквівалентно 2 674 281,6 грн., крім того: пеня за кредитом 43 991,21 грн., пеня за відсотками 34 997,74 грн., разом 78 988, 95 грн.

29 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та Банком у забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором був укладений договір іпотеки.

Відповідно до умов договору іпотеки Іпотекодавець передав належне йому майноАДРЕСА_1, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Шкільна, буд. 22 «б», належна Іпотекодавцеві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САВ № 279761, виданого виконкомом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради 19 червня 2007 року на підставі рішення виконкому Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради № 213 від 27.04.2007 року, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 21 червня 2007 року комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» і записано в книгу 3 за номером запису 38/51, загальна площа квартири становить 67,7 м. кв., житлова площа 44,3 кв.м., складається із двох жилих кімнат.

Заставна вартість предмета іпотеки сторонами на момент укладення договору іпотеки була визначена у сумі 901 208 грн.

Пунктом 5.2. договору іпотеки передбачено, що Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання у наступних (серед інших) випадках: при повному або частковому не поверненні в установлений кредитним договором строк суми кредиту, або при несплаті або частковій не сплаті у встановлений кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій).

Відповідно до умов п. 5.4 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, у тому числі, за рішенням суду.

Відповідно до п.5.5.3. реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду проводиться якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Згідно Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Враховуючи невиконання умов кредитного договору боржником, забезпечення виконання зобовязання іпотекою, суд приходить до висновку про задоволення вимог Позивача та звернення стягнення на вищезазначений предмет іпотеки.

Проте, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Даний Закон діє до дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Відтак установлений Законом № 1304-VII мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Крім того, згідно з пунктом 4 Закону № 1304-VII протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Оскільки вказаний Закон не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону.

Суду не були надані докази на підтвердження наявності у Відповідача іншого житла, а також про наявність інших обставин,які виключають застосування вказаного закону.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відстрочення виконання рішення до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати стягуються з Позивача.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 11, 15,16, 526, 530, 549, 550, 1050 Цивільного кодексу України, ст. 3 Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року та керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 15, 60, 88, 209, 222-224 Цивільного процесуального кодексу України , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором з фізичною особою № 014/0398/18/06046 від 29.10.2007 року у сумі 124 682,05 дол. США, що еквівалентно 2 674 281,6 грн. та пенею у сумі 78 988,95 грн. перед публічним акціонерним товариством «Фідобанк» () звернути стягнення на нерухоме майно квартиру № 51, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропаілвська Борщагівка, вул. Шкільна, буд. 22 «б», належну ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САВ № 279761, виданого виконкомом Петропалівсько-Борщагівської сільської ради 19 червня 2007 року, загальна площа квартири становить 67,7 кв.м., житлова площа 44,3 кв.м., яка складається із двох жилих кімнат.

Встановити спосіб реалізації вищезазначеної квартири шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Фідобанк» () судовий збір у розмірі 4 494 (чотири тисячі чотириста девяносто чотири) гривні 00 копійок.

Надати відстрочку у виконанні рішення суду до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року № 1304-VII.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя В.В. Нікушин

н