Копія Справа № 326/426/16-ц р.
Провадження № 2-о/326/18/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючоїсудді ОСОБА_1

при секретарі Кузякіної К.М.

за участю: заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Приморську цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заявлені вимоги мотивувала тим, що 21.04.2015 року померла її донька ОСОБА_4, в якої залишилася малолітня дитина, її (заявниці) онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на сьогоднішній день проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Маючи намір оформити опіку над онукою, вона звернулася до служби з захисту прав дітей, де їй розяснили, що вона не зможе оформити опікунство, оскільки смерть ОСОБА_4 настала на території м.Шахтарськ Донецької області, яка з 2014 року та до теперішнього дня є тимчасово окупованою територією України, а будь-які документи оформлені та видані органом окупованої території є недійсними. Оскільки документи, що підтверджують смерть доньки, на території України вважаються недійсними та не створюють юридичних наслідків вона звернулася до відділу ДРАЦС Приморського РУЮ у Запорізькій області з заявою про видачу свідоцтва про смерть належного зразка. Проте, у звязку з тим, що на території України не визнають документів, виданих на території, не підконтрольній Україні, їй відмовлено у видачі свідоцтва про смерть.

При підготовці документів для звернення до суду було виявлено, що відсутні докази родинного звязку між нею та померлою донькою, оскільки її прізвище у паспорті вказано як Хомич, а у свідоцтві про народження доньки її прізвище помилково записано Хоміч. Через вказані в документах розбіжності не можливо простежити родинний зв'язок між нею та її донькою,тому вона позбавлена можливості оформити опіку над онукою. Крім того, необхідно встановлення факту смерті доньки ОСОБА_4, яка померла 21.04.2015 року.

Вказує, що відповідно до п.1,2,3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Просить встановити факт того, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та факту смерті ОСОБА_4, яка народилася 26.07.1979 року, та померла 21.04.2015 року у м.Шахтарськ Донецької області, Україна (а.с.2-3).

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 дала пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково прояснила, що з 2010 року її донька переїхала жити до співмешканця в м.Шахтарськ Донецької області, там народила доньку ОСОБА_5 як мати-одиначка, в свідоцтві про народження батько дитини записаний за її вказівкою. Старших дітей доньки ОСОБА_4 - Дарю та ОСОБА_1 виховувала вона (заявниця). З донькою вони весь час підтримували стосунки, спілкувалися. З м. Шахтарська їй подзвонили та повідомили, що 21.04.2015 року померла її донька ОСОБА_4. Вона їздила туди, поховала доньку, забрала її малолітню доньку (свою онуку) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка тепер проживає із нею та знаходиться на її утриманні. А їй необхідно на дитину оформити опіку. Вважає, що при видачі їй останній раз паспорту, була допущена помилка в написанні її прізвища. Тому просила встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є її донькою та встановити факт смерті ОСОБА_4, яка померла 21.04.2015 року у м.Шахтарськ Донецької області, Україна.

Заінтересована особа ОСОБА_3 державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, повідомлена в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направила У листі від 29.03.2016 року вказала, що зявитися він на судове засідання не має можливості, тому просить заяву розглянути без присутності представника відділу. Заперечень проти заяви ОСОБА_6 щодо встановлення факту, що має юридичне значення, не мають (а.с.18).

Вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що в свідоцтві про народження ОСОБА_4, виданому 16.08.1979 року Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 108, батьками вказані: ОСОБА_7, ОСОБА_4 (а.с.6).

У свідоцтві про смерть вказано, що ОСОБА_4 померла 21 квітня 2015 року у віці 35 років, про що 28 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську реєстраційної служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, складено відповідний актовий запис № 381; місце смерті Україна, Донецька область, м. Шахтарськ (а.с.7).

ОСОБА_3 державної РАЦС Приморського РУЮ у Запорізькій області від 22.12.2015 року в видачі повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську реєстраційної служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області відмовлено, оскільки видача повторного свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану проводиться після безпосередньої перевірки відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадянам даним паперового носія актового запису цивільного стану або на підставі підтвердження про це відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем складання актового запису цивільного стану. Законом України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що акти (рішення, документи), видані органами та посадовими особами, передбачені ч. 3 ст. 9 цього закону є недійсними і не створюють правових наслідків. У звязку з чим для отримання свідоцтва про смерть запропоновано звернутися до суду (а.с.8).

За паспортними даними, виданого 05.08.2014 року Приморським РВ ГУМВС України в Запорізькій області заявниця має прізвище Хомич (а.с.4-5).

Згідно із свідоцтвом про народження, виданим 26.07.2011 року Інзівською сільською радою Приморського району Запорізької області, Україна, актовий запис № 06, померла ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

У довідці Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована і постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, а її донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка померла 21.04.2015 року, була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7. ОСОБА_2 дійсно доводилась ОСОБА_4 матірю (а.с.10).

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що ОСОБА_4 є його рідною сестрою, ще є брат ОСОБА_6. Їх матірю є ОСОБА_2. Вони в дитинстві жили з батьками в с.Почаєв Кременецького району Тернопільської області. Більше 20 років тому звідтіль уїхали в Запорізьку область, а ОСОБА_4 деякий час залишалася там. Потім вона приїхала до них, а приблизно з 2010 року поїхала в м.Шахтарськ Донецької області, там жила з співмешканцем, народила доньку ОСОБА_5 як мати-одиначка. Старших її дітей Дарю та ОСОБА_1 виховувала мати ОСОБА_2 Мати з донькою підтримували стосунки, спілкувалися. З м. Шахтарська матері подзвонили та повідомили, що 21.04.2015 року померла ОСОБА_4. Мати їздила туди, поховала її, отримала свідоцтво про смерть, забрала її малолітню доньку ОСОБА_5, яка тепер проживає із нею.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона знає, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_2, знає їх з дитинства. Ольга останній час перед смертю жила зі співмешканцем в м.Шахтарську Донецької області, там народила доньку ОСОБА_5.Старших її дітей Дарю та ОСОБА_9 виховувала мати ОСОБА_2 Вони підтримували родинні стосунки. Приблизно рік тому матері подзвонили з Шахтарська та повідомили, що її донька ОСОБА_4 померла. ОСОБА_2 туди поїхала, поховала доньку, забрала її неповнолітню дитину ОСОБА_5.

Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі про встановлення факту родинних відносин.

Аналізуючи матеріали справи, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, донькою та матірю. Факт їх родинних стосунків у судовому засіданні підтверджений наданими заявником документами, поясненнями свідків, які достатньо близько їх знали.

Крім того, заявниця ОСОБА_2 та померла ОСОБА_4 мали прізвища, які відрізняється тільки однією літерою. Їх різні прізвища можна пояснити допущенням помилки при видачі офіційних документів. Вони обидві народилися в с.Почаєв Кременецького району Тернопільської області, якийсь час одночасно проживали у ІНФОРМАЦІЯ_8; заявниця виховує дітей доньки.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнана тимчасово окупованою територією. Згідно положень ч.3 ст.9 Закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 04.02.2016 року, який набрав чинності з 24.02.2016 року, ЦПК України доповнено ст.257-1, згідно з якою:

Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Воно може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4).

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Заяви про встановлення факту смерті особи в певний приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст.17 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Як вбачається з наказу Міністерства юстиції України від 29 жовтня 2014 року № 1801/5 «Про припинення доступу до деяких реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України» відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Севастополь тимчасово припинено доступ до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до п. ґ ч. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Частиною 6 розділу 5 встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Оскільки ОСОБА_4 померла на тимчасово окупованій території, її смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦС на підставі свідоцтва про смерть, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній території Україні.

Таким чином, заява про встановлення факту смерті ОСОБА_4, яка померла 21 квітня 2015 року в м.Шахтарськ - на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, подана матірю померлої до суду за межами такої території України. Факт смерті підтверджується вказаними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Встановлення факту смерті має для заявниці юридичне значення, оскільки потрібно їй для держаної реєстрації смерті дочки та оформлення опіки над дитиною померлої. Тому вимоги заявниці про встановлення факту смерті ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Іншим способом встановити вказані факти: факт того, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_2 та факт смерті ОСОБА_4 неможливо.

Встановлення даних фактів необхідно заявниці для оформлення опіки над онукою.

Таким чином, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, дають суду підставу зробити висновок, що заявлені заявницею вимоги про встановлення факту того, ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_2 та факту смерті ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 79, 197, 209, 212, 214, 215, 223, 234, 235, 256, 257-1, 259, 367 ЦПК України, ЗУ ««Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Визнати, що ОСОБА_4, яка померла 21 квітня 2015 року, є донькою ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_9.

Встановити факт смерті ОСОБА_4, яка народилася 26 лютого 1979 року в Почаїв Кременецького району Тернопільської області, померлої 21.04.2015 року у м.Шахтарськ Донецької області, Україна.

Рішення в частині встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя підпис ОСОБА_1

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

29.03.2016