Справа № 296/1560/16-ц
УХВАЛА

"22" лютого 2016 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Бондарчук В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної казначейської служби України в Житомирській області,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову вказаного вище позову, в якій просить накласти арешт на усі рахунки Головного управління державної казначейської служби України в Житомирській області. Вказує, що він звернувся до суду із позовом про відшкодування завданих збитків, загальна сума яких становить 218 140 грн. 90 коп., а оскільки відповідач тривалий час не відшкодовує збитки та не бажає цього робити, вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на усі рахунки.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути чітко зазначено обраний вид забезпечення позову з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що в заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на усі рахунки Головного управління державної казначейської служби України в Житомирській області та вказує суму завданих збитків - 218 140 грн. 90 коп. При цьому, в позовній заяві позивач вказує іншу ціну позову 13 140 грн. 90 коп. Тобто, суми ціни позову та ціни в межах забезпечення позову значно різняться та не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Також слід відмітити, що оскільки основним завданням Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області є реалізація державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, твердження позивача про те, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду є необгрунтованим.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необгрунтованість заяви та відмовляє в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 р., суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної казначейської служби України в Житомирській області за необгрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя В. В. Бондарчук