Єдиний унікальний номер 229/1150/16-ц
Номер провадження 2-о/229/81/2016
Рішення

Іменем України

31.03.2016 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В.М.

за участі заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_1 звернувся 31.03.2016 року до Дружківського міського суду з заявою, в якій просить про встановлення факту смерті .

В своїй заяві він посилається на те, що у березні 2016 року у м. Єнакієве помер його батько . Після смерті батька відкрилась спадщина . Для оформлення спадщини, отримання коштів на поховання йому треба отримати свідоцтво про смерть батька.

На підставі медичної довідки про смерть він звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, оскільки надане ним медичне свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованої території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, є незаконним та не створює правові наслідки, тому орган державної реєстрації актів цивільного стану не може зареєструвати факт смерті.

У зв'язку з вищезазначеним просить встановити факт, що 09 березня 2016 року у місті Єнакієве помер його батько ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання з'явився, просить заяву задовольнити.

Представник зацікавленої особи ВДРАЦС Дружківського міського управління юстиції у Донецької області у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують.

Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 , про що в Книзі реєстрації актів про народження у відділі ЗАГС м.Єнакієво зроблено відповідний актовий запис № 145 (а.с.6).

У медичному свідоцтві про смерть № 169 від 17 березня 2016 року зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у березні 2016року в м. Єнакієво.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

На звернення ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції йому було роз'яснено, що для державної реєстрації смерті його батька необхідно пред'явити паспорт та надати лікарське свідоцтво про смерть форми №106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров»я України від 8.08.2006 року №545. Надати таке лікарське свідоцтво у заявника немає можливості, оскільки його батько помер на території тимчасово не підконтрольній Україні і лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане за формою, яка не відповідає наказу Міністерства охорони здоров»я України від 8.08.2006 року №545.

Згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року будь-які органи,їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку,не передбаченому законом. Будь-який акт (документ),виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто лікарська довідка про смерть ОСОБА_2 , померлого у березні 2016 року, видана 17 березня 2016 року в м. Єнакієво-на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків.

За встановлених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту смерті його батька ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-8, 10-15, 58, 60, 88, 209, 212-215, 218, 256, 257-1 ЦПК України, п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд, -

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції про встановлення факту смерті задовольнити повністю. .

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України , зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, 09 березня 2016 року у м. Єнакієво Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.

Суддя А.Л. Гонтар