Справа №150/194/16-ц
Провадження по справі №2-о/150/10/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суду Вінницької області у складі:

головуючого судді Суперсона С.П.,

при секретарі - Бровко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Саїнська сільська рада Чернівецького району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім'єю, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до Чернівецького районного суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю.

Вказана заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер громадянський чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2, після його смерті заявниця вирішила оформити спадкове майно, так як є єдиною спадкоємицею майна спадкодавця за законом. Проте у ОСОБА_1 відсутні будь-які документи, які б свідчили про перебування у шлюбі з померлим.

На підставі наведеного, заявник просить встановити факт спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.04.1969 по день його смерті.

Заявник в позовній заяві просила слухати справу без її участі, вказавши, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Сільський голова Саїнської сільської ради Стаєнний М.М. теж подав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що не заперечує проти задоволення заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 /а.с. 5/.

Заявниця та померлий проживали однією сім'єю, вели спільне господарство з 1969 року по 2008 рік, до дня його смерті, що стверджується довідкою, виданою виконкомом Саїнської сільської ради №78 від 23.03.2016 та випискою з по господарської книги з 1969-2008 років №77 від 23.03.2016.

При цьому, з матеріалів справи судом встановлено, що під час спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як сім'я, здійснювали свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, оскільки, як одна родина, були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку, придбавали майно, мали спільні інтереси та взаємні права і обов'язки, тобто заявник та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю на інших засадах, ніж шлюбні відносини, кровне споріднення, усиновлення, проте, на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно із ч.ч.2, 4 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім'єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо... До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Доказів перебування заявника чи ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, матеріали справи не містять і судом не здобуті.

Таким чином, судом встановлено факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1969 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім'єю в одному домоволодінні, в цілому та протягом не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 2,1596 га, що розташована на території Саїнської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, згідно державного акту НОМЕР_1, яка належала померлому на праві власності /а.с. 6/.

Як стверджується матеріалами справ, заявниця є єдним спадкоємцем майна померлого за законом.

Окрім того, у заявниці знаходяться оригінали документів на спадкове майно. Однак, при зверненні до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 необхідно подати до нотаріальної контори правовстановлюючі документи про наявність родинних відносин між нею та спадкодавцем ОСОБА_2

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦК, СК та ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на отримання спадщини.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви ОСОБА_1

На підставі ч.2 ст.256 ЦПК України, ст.3 СК України, ст.1264 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 213-215, 218, 223, 234-235 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Саїнська сільська рада Чернівецького району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім'єю - задоволити.

Встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не менш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з 1969 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до дня його смерті.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ С.П. СУПЕРСОН