справа № 361/319/16-ц
провадження № 2/361/932/16
РІШЕННЯ

Іменем України

23 лютого 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
при секретарі Павловій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Броварської міської ради Київської області, треті особи: Управління Держземгеокадастру у місті Бровари Київської області та Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним з позовом, у якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0607 га, цільове призначення: для обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначала, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_5 відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі на вказану спірну земельну ділянку.

20 вересня 2011 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідав їй, його дочці ОСОБА_3

У визначений законом строк вона звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області.

24 грудня 2015 року нотаріальною конторою їй видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні батькові житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та грошові вклади в АТ "Дельта Банк".

Того ж дня вказане нерухоме майно зареєстровано за нею в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0607 га, розташовану за місцем знаходження житлового будинку, постановою нотаріуса від 24 грудня 2015 року їй відмовлено, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності за спадкодавцем на дану земельну ділянку.

Вказана земельна ділянка її батькові ОСОБА_5 належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 серпня 2011 року. Після отримання цього свідоцтва про право на спадщину її батько у зв'язку з похилим віком та сімейними обставинами не встиг виготовити на своє ім'я державний акт на право власності на дану земельну ділянку.

Представник позивача ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує.

Відповідач Броварська міська рада Київської області у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмові пояснення на позов, у яких вказує на те, що із наданих документів видно, що спірна земельна ділянка належала спадкодавцю, але не була за ним зареєстрована належним чином. Просила розглянути справу за відсутності їхнього представника та ухвалити рішення у даній справі згідно із вимогами чинного законодавства.

Треті особи: Управління Держземгеокадастру у місті Бровари Київської області та Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, до суду теж не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

За змістом норм ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У ч. 4 ст. 25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи, тобто здатність мати цивільні права та обов'язки, припиняється у момент її смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 61 років помер батько позивача ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_2.

Із заповіту від 20 вересня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2765, видно, що ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що за законом він матиме право, заповідав своїй дочці ОСОБА_3, позивачу у справі.

За змістом ч. 3 ст. 1268, ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Із спадкової справи № 294/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що 26 червня 2015 року в установлений законом строк із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області звернулася позивач ОСОБА_3, яка проживала разом із спадкодавцем на час на час відкриття спадщини.

Інші спадкоємці до майна померлого ОСОБА_5 відсутні.

24 грудня 2015 року єдиному спадкоємцю ОСОБА_3 нотаріальною конторою видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне померлому ОСОБА_5 майно, зокрема на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Того ж дня за позивачем ОСОБА_3 зареєстровано право власності на дане нерухоме майно.

Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини померлому ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 серпня 2011 року, виданого зазначеною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2267, належала земельна ділянка площею 0,0607 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для обслуговування жилого будинку.

24 грудня 2015 року постановою державного нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавської В.В. у видачі позивачу ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну її померлому батькові вказану вище земельну ділянку відмовлено, так як спадкодавець ОСОБА_5 в установленому законом порядку право власності на земельну ділянку за життя за собою не зареєстрував та державний акт на дану земельну ділянку не одержав.

У ч. 1 ст. 81 ЗК України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. "г").

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Факт належності на день смерті батькові позивача ОСОБА_5 спірної спадкової земельної ділянки площею 0,0607 га знайшов своє підтвердження в суді.

За змістом положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав (п. "а").

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5, якому належала спірна земельна ділянка, що необхідна для обслуговування успадкованого позивачем житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 174, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0,0607 га, цільове призначення: для обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.