Справа №: 653/406/16-ц
Провадження № 2/653/317/16
УХВАЛА

22.02.2016 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Крапівіна О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунальне підприємство база відпочинку «Арабатська стрілка» - про припинення діяльності, яка завдає шкоди довкіллю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Генічеського районного суду Херсонської області з позовом до КП база відпочинку «Арабатська стрілка» - про припинення діяльності, яка завдає шкоди довкіллю.

Під час прийняття позовної заяви, встановлено, що вона не відповідає ст. 121 ч. 3 п.4 ЦПК України, а саме позовна заява не підсудна цьому суду.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають в державі. Проте, слід враховувати, що за законом здійснення захисту цивільних прав допускається у встановленому порядку загальним судом, господарським чи адміністративним судом.

При вирішенні питання про розмежування цивільної, господарської та адміністративної юрисдикції судам слід виходити із положень ст. 15 ЦПК України, ст.12 ГПК України, ст. 17 КАСУ.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВССУ № 3 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору.

Відповідно до ст.1 ГПК України, право на звернення до господарського суду мають: підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Як роз'яснено у п.п. 2, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Згідно роз'яснень у п.3.1.Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам»господарський спір підвідомчий господарськомусуду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України,Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Враховуючи характер спірних правовідносин, а також, зважаючи на їх суб'єктний склад, суд дійшов висновку про характер спірних правовідносин, що є господарсько-правовим, та, відповідно, зумовлює розгляд спору в порядку господарського судочинства.

Згідно ст.115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п.4 ч.3, ч.4 ст.121 того ж Кодексу, суддя, встановивши, що справа не підсудна цьому суду, повертає її позивачеві, про що постановляє ухвалу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір»,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунальне підприємство база відпочинку «Арабатська стрілка» - про припинення діяльності, яка завдає шкоди довкіллю - повернути позивачу для подання до належного суду.

Зобов'язати Управління Державного казначейства у Генічеському районі Херсонської області повернути позивачу ОСОБА_1 ( ІНПП НОМЕР_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП НОМЕР_1) сплачені кошти судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. - (квитанція № 85016 від 11.02.2016 року).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_2