Справа № 266/392/16-ц
Провадження № 2-о/266/49/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Дзюба М.В.

народних засідателів Олійник Н.Б. та Натаріної М.М.,

з участю:

секретаря - Петрухіной Т.Л.

заявника ОСОБА_1,

прокурора Разборської А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Маріуполя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 23.04.2009 року її визнано безвісно відсутньою. В той час вона перебувала у реабілітаційному центрі в місті Ялта Автономної республіки Крим. В подальшому, у 2008 році вона загубила паспорт, а оскільки її визнано безвісно відсутньою, вона не має можливості відновити документи. В даний час в неї не має постійного місця проживання та вона не має можливості працевлаштуватись через відсутність документів. Просила скасувати рішення суду від 23.04.2009 року про визнання її безвісно відсутньою..

У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала, просила суд скасувати рішення суду від 23.04.2009 року про визнання її безвісно відсутньою, що надасть їй можливість отримати паспорт та працевлаштуватись. Суду пояснила, що на момент ухвалення судом рішення про визнання її безвісно відсутньою вона перебувала в реабілітаційному центрі в м.Ялта АРК, після чого поїхала в інший город Донецької області. Її молодша донька залишилась із її чоловіком, який через деякий час помер та необхідність визнання її безвісно відсутньою була викликана необхідністю влаштування дитини в дитячий заклад. В місці її постійного проживання дійсно про неї не було відомостей, вона не телефонувала, не писала та не підтримувала зв?язок із знайомими та рідними. У 2011 році, повернувшись в м.Маріуполь, вона намагалась відновити втрачені документи, однак дізналась про існування судового рішення про визнання її безвісно відсутньою та вважала, що відновити документи вона не зможе. Постійного місця проживання вона не має, однак отримавши паспорт, буде мати можливість працевлаштуватись та заробляти кошти на своє існування.

Суд, вислухавши пояснення заявника та дослідивши письмові матеріали справи, вважає можливим задовольнити заяву з наступних підстав.

Відповідно до ст..43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 23 квітня 2009 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано безвісно відсутньою.

Особу заявника судом встановлено на підставі отриманої з Приморського районного відділу в м.Маріуполі Головного управління ДМС України форми-1 на ОСОБА_1

Відповідно до ст..45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, зявилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 О,Г., яка судовим рішенням була визнана безвісно відсутньою, з?явилась, у суду є підстави для скасування рішення від 23.04.2009 року про визнання її безвісно відсутньою.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 250, 212-215 ЦПК України, ст.45 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 квітня 2009 року (справа №2о-31/09) про визнання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутньою.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Приморський районний суд м.Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Дзюба М. В.

народні заседателі: ОСОБА_2

ОСОБА_3