Єдиний унікальний номер 722/1906/15-ц
Номер провадження 2/722/33/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: Ратушенка О.М.

секретаря: Кушнір І.В.

за участі позивача: ОСОБА_1

та представника відповідачів: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним вище позовом.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказував, що на підставі протоколу загальних зборів володарів земельних та майнових паїв Білоусівського відділу Агрофірми «Прогрес 2000», виписки складеної на підставі протоколу та накладної від 24.02.2002 року, йому було передано в рахунок майнових паїв раму «ВУК» вартістю 80 грн.

В 2004 році, він надав належну йому раму «ВУК» в користування ОСОБА_6

В серпні 2014 року, після смерті ОСОБА_6, він звернувся до зятя покійного ОСОБА_2 ОСОБА_4 з вимогою повернути йому раму «ВУК», на що останній відмовив, вказавши що передав її ОСОБА_3

ОСОБА_3, передав вказану раму ОСОБА_5, який на даний час нею користується та відмовляється повернути.

Посилаючись на норми ст.ст. 387, 400 ЦК України, згідно яких власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Недобросовісний володілець зобовязаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна, просив вилучити у жителів с. Білоусівка Сокирянського району ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 належний йому причіп контейнеровоз «ВУК-3» та стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та суду пояснив, що у 2002 році на підставі протоколу загальних зборів володарів земельних та майнових паїв Білоусівського відділу Агрофірми «Прогрес 2000», виписки складеної на підставі протоколу та накладної від 24.02.2002 року, йому, як члену Агрофірми «Прогрес 2000» було передано у власність раму «ВУК» вартістю 80 грн. Вказану раму він відтягнув на господарство ОСОБА_7 В 2004 році, він разом із ОСОБА_6 укомплектував вказану раму, провівши зварювальні роботи, встановив ступиці та колеса. ОСОБА_8 в той час у нього не було потреби у використанні вказаної рами, він передав її в тимчасове користування ОСОБА_6 В 2013 році, він звернувся до ОСОБА_6 з вимогою повернути йому раму «ВУК», однак останній йому відмовив в цьому.

Відповідачі в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, зокрема ОСОБА_3 зазначив, що в 2003 році, під час розподілу майна ТОВ «Русь» йому на підставі акту прийому-передачі та накладної було передано раму «ВУК». ОСОБА_8 рама була розкомплектована, тобто без ступиць та коліс, він передав її у власність ОСОБА_5, який її укомплектував та почав використовувати. Належну йому раму він особисто не укомплектовував та не використовував.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що покійний ОСОБА_6 був його тестем. Після його смерті, він забрав раму «ВУК», яка знаходилася на господарстві останнього та передав її ОСОБА_5, оскільки ще за життя, ОСОБА_6 повідомляв йому, що дана рама «ВУК» належить ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що в 2003 році, під час розпаювання Агрофірми «Русь» до майна якого, зокрема, входило 8 рам контейнеровоза «ВУК», ОСОБА_3 на підставі акту прийому-передачі було передано раму «ВУК» вартістю 80 гр. ОСОБА_8 рама була в незадовільному стані та розукомплектована, ОСОБА_3 передав її йому. Згодом, він та ОСОБА_6 укомплектували раму, провели ремонтні роботи та встановили на неї колеса. При цьому, ОСОБА_5 зазначив, що на балансі Агрофірми «Русь» було близько 10 однакових рам «ВУК», яку саме раму отримав у власність ОСОБА_1 йому не відомо.

Представник відповідачів ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених ним у запереченні на позов (а.с. 89-90). Просив у задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача понесені відповідачами витрати на правову допомогу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що в 2002 році, під час розпаювання Агрофірми «Русь» ОСОБА_1 отримав у власність раму «ВУК». На прохання ОСОБА_1, він разом з ОСОБА_6 забрали вказану раму з території агрофірми та відтягнули її на господарство ОСОБА_7 В 2004 році вони перевезли раму на господарство ОСОБА_6 де почали проводити ремонтні роботи.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_7 надали суду показання, аналогічні показанням ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що в 2002 році обіймав посаду сільського голови Білоусівської сільської ради. Розпаювання Агрофірми «Русь» проводилося загальними зборами декількох груп пайовиків. На балансі агрофірми було багато рам «ВУК», однак хто їх отримав, він не памятає. ОСОБА_1 приносив йому на підпис протокол загальних зборів та виписку, однак хто яке майно отримав, він не памятає.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що в 2002 році ОСОБА_3 було передано раму «ВУК». ОСОБА_8 вона була розкомплектована, він передав її ОСОБА_5, батько якого також був пайовиком Агрофірми «Русь». Згодом, вони перетягнули раму на господарство ОСОБА_6 та разом з ОСОБА_5 і ОСОБА_13 почали її ремонтувати. Він надав ступиці до причепа, ОСОБА_13 дав балансири, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проводили роботи по ремонту. ОСОБА_6 неодноразово йому повідомляв, що власником даної рами «ВУК» є ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_13 дав суду показання, аналогічні показанням ОСОБА_12

15.02.2016 року під огляду судом доказів в даній справі, а саме причепа контейнеровоза «ВУК-3» за його місцезнаходженням в с. Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області навпроти господарства ОСОБА_5, відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вказали що даний причіп належить на праві власності ОСОБА_5 з підстав які вони вказували в поясненнях наданих під час їхнього допиту в судовому засіданні. При цьому, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 назвали та показали вузли і запчастини, які вони надавали ОСОБА_6 для його ремонту, а відповідач ОСОБА_5 вказав які саме ремонтні роботи він проводив.

Позивач ОСОБА_1 під час огляду вказаного вище причепа зазначив, що основою даного причепа є не та рама «ВУК», яка була передана йому при розпаюванні Агрофірми «Русь».

Під час судових дебатів позивач вказав, що рама «ВУК», яка оглядалася судом під час виїзного судового засідання належить йому, однак відповідачем ОСОБА_5 було проведено ряд робіт щодо її переукомплектування, з метою ввести його в оману.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно протоколу загальних зборів володарів земельних та майнових паїв Білоусівського відділу Агрофірми «Прогрес 2000» від 24.02.2002 року, відомостей на видачу легкого інвентаря та накладної від 24.02.002 року, ОСОБА_1 отримав в рахунок майна раму «ВУК», вартістю 80 грн. (а.с.29, 103, 104).

Згідно акту прийому-передачі майна ТзОВ «Русь» від 25.12.2003 року та накладної №2 від 25.12.2003 року, комісія по реформуванню ТзОВ «Русь» передала, а ОСОБА_3 прийняв матеріальні цінності в рахунок майнових часток (паїв) на суму 30738 грн., в тому числі раму «ВУК» вартістю 80 грн. (а.с. 91, 92).

Тобто, після розпаювання ТзОВ «Русь», як позивач так і відповідач ОСОБА_3, отримали в рахунок майнових паїв рами контейнеровозів «ВУК».

Належна ОСОБА_3 рама «ВУК», була передана ним ОСОБА_5, який її укомплектував та користується нею.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження в показаннях свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Згідно пояснень ОСОБА_6, які були надані ним ДІМ СДІМ Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області 04.10.2013 року, відповідач ОСОБА_3, отримавши раму «ВУК» передав її йому в користування. Він разом з ОСОБА_1 здійснив укомплектування вказаної рами та користувався нею. Через деякий час, ОСОБА_1 звернувся до нього повернути раму, на що він йому відмовив, вказавши що рама «ВУК» належить ОСОБА_3

Відповідно до ст. 190 ЦК України, майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права.

Відповідно до ч.2 ст. 184 ЦК України, річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою.

Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Верховний Суд України, в п. 19 Постанови Пленуму № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Згідно п. 23 вказаної постанови, відповідно до ст. 387 ЦК України та ч.3 ст. 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Враховуючи наведені норми закону та встановлені обставини суд вважає, що позивачем під час розгляду справи не було доведено будь-якими належними та допустимими доказами наявність у нього права власності саме на раму «ВУК», яка знаходиться в користуванні ОСОБА_5

Окрім того, під час виїзного судового засідання, позивач неодноразово стверджував, що рама «ВУК», яка перебуває в користуванні ОСОБА_5 йому не належить.

Доводи позивача надані ним під час судових дебатів, стосовно того що рама «ВУК», яка оглядалася судом належить йому, однак відповідачем ОСОБА_5 було проведено ряд робіт щодо її переукомплектування, з метою ввести його в оману, судом до уваги не беруться, оскільки вони будь-якими належними та допустимими доказами не підтверджені.

За таких обставин суд вважає, що відповідачі будь-яким чином не порушують права ОСОБА_1 на належну йому раму контейнеровоза «ВУК», а тому предявлений до них позов є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат повязаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу, витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Статтею 84 ЦПК України визначено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, і такі витрати відносяться до судових витрат, які підлягають розподілу судом між сторонами відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Так, у відповідності до укладеного між відповідачами та адвокатом ОСОБА_2 договорів про надання правової допомоги № 5/2 від 02.02.2015 року та №№ 6/2, 7/2 від 03.03.2015 року, квитанцій до прибуткового касового ордеру № 5/2 від 02.02.2015 року та №№ 6/2, 7/2 від 03.03.2015 року та наданих розрахунків, вартість наданих послуг адвокатом ОСОБА_2 ОСОБА_5 становить 1000 грн., ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 500 грн. відповідно.

Тому, враховуючи наведені норми закону, вказані документально підтверджені судові витрати, на думку суду, підлягають стягненню з позивача на користь відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 190, 387 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, судові витрати на правову допомогу в розмірі 500 (пятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, судові витрати на правову допомогу в розмірі 500 (пятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, судові витрати на правову допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.12.2015 року, згідно якої накладено арешт на причіп контейнеровоз «ВУК-3», 1981 року випуску.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: