Справа №642/471/15-ц
Провадження №2/642/359 /16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 р. Ленінський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого Лазарєв А.В.,

секретаря Клименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної, моральної шкоди, інфляційних втрат, судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачки ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 94112 гр. 59 коп. в якості відшкодування завданої йому матеріальної шкоди внаслідок ДТП, компенсацію моральної шкоди у сумі 15000 гр., витрат на правову допомогу адвоката у сумі 3000 гр., компенсацію вартості судового збору сплаченого при зверненні до суду у сумі 1091 гр. 15 коп., компенсацію судового збору за забезпечення позову у сумі 121 гр. 80 коп..

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 жовтня 2014 р. відповідачка, керуючи автомобілем, внаслідок порушення нею правил дорожнього руху України зіткнулася з належним йому автомобілем НОМЕР_1, внаслідок чого мали місце пошкодження автомобіля BMW: деформація кришки багажника, заднього бамперу, 2-х задніх блок-фар, задньої панелі. Для ремонтування пошкодженого автомобіля він звернувся до сервісного центру офіційного дилера ВМW ТОВ «Баварія Моторс», якому за ремонт автомобіля сплатив 94112 гр. 59 коп..

В обґрунтування моральної шкоди позивач послався на те, що внаслідок пошкодження його нового коштовного автомобіля він переніс душевні страждання та переживання, нормальний уклад його життя був порушений. Майже два місяця, з 28.10.2014 р. по 15.01.2014 р., він був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем для особистих цілей та для робочих поїздок. Він, як директор ТОВ «Гамма-плюс», представляє інтереси підприємства перед іншими підприємствами, які знаходяться не тільки на території України, а і за її межами. ОСОБА_3 протиправні дії відповідачки ОСОБА_2Ю він був змушений докладати додаткові зусилля для організації робочого процесу, в тому числі користуватися послугами таксі, що призвело до додаткових грошових витрат. Порушення звичайного режиму роботи призвело до постійних нервових переживань з цього приводу, що негативно відобразилося на його здоров»ї, він став нервовим, у нього погіршився сон, він змушений був приймати ліки. Також він був змушений витрачати свій час та кошти для отримання відшкодування заподіяної йому шкоди: звертатися до адвоката, до суду, що також спричиняло йому масу незручностей та порушувало нормальний уклад життя.

За клопотанням представника відповідача судом була призначена ХНДІСЕ судова автотоварознавча експертиза, згідно висновку якої №9741 від 14.12.2015 р., розмір матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП володарю автомобіля BMW 528і р. н. АХ 0030ЕА складає 72458 гр. 16 коп., а вартість поновлювального ремонту 91027 гр. 00 коп. ( а. с.116 126).

Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги уточнив. З урахуванням сплати страхового відшкодування він просив стягнути з відповідачки матеріальну шкоду в сумі 45112 гр. 59 коп., інфляційні втрати в сумі 19539 гр. 61 коп., витрати на правову допомогу адвоката в сумі 4600 гр., а в іншій частині позовні вимоги залишити без змін. В обгрунтування стягнення інфляційних витрат представник позивача послався на положення ст. 625 ЦК України.

ОСОБА_4, представник відповідачки ОСОБА_2, проти задоволення позову заперечував частково.

Він пояснив, що з відповідачки на користь позивача повинна бути стягнута тільки завдана внаслідок ДТП матеріальна шкода з урахуванням страхового відшкодування в сумі 23458 гр. 16 коп.. В іншій частині позову необхідно відмовити. Позивач не звертався до відповідачки з проханням компенсувати матеріальну шкоду. Огляд пошкодженого транспортного засобу позивача експертом в порушення вимог законодавства був проведений без участі відповідачки, а тому належним доказом у справі є висновок судової автотоварознавчої експертизи ХНДІСЕ, згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок пошкодженого в результаті ДТП автомобілю складає 72458,16 гр.. З урахуванням страхової виплати в сумі 49000 гр. вартість компенсації матеріальної шкоди позивачу повинна складати 23458,16 гр..

У задоволенні інших позовних вимог представник відповідачки просив відмовити. Позивач не надав обґрунтованих та допустимих доказів в обгрунтування моральної шкоди. Витрати на правову допомогу являються недостовірними. Так в довідці про розрахунок витрат, пов»язаних з оплатою правової допомоги, датованої 21 січня 2014 р., йдеться мова про надання послуг адвоката у зв»язку з ДТП, що відбулося пізніше - 28.10.2014 р.. Розмір оплаченої правової допомоги цифрами вказаний 3000 гр., а прописом (дві тисячі гривень). Належним документом про оплату, що відповідає правилам бухгалтерського обліку та може бути належним та допустимим доказом є прибутковий касовий ордер, виданий юристом, або квитанція банку про оплату на банківській рахунок юриста чи банківське платіжне доручення. Довідка юриста про оплату послуг не є належним документом, адже не відповідає вимогам правил бухгалтерського обліку.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

28 жовтня 2014 р. ОСОБА_2 керуючи автомобілем MAZДА СХ-7, невірно обрала безпечну дистанцію, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1. При цьому зазначені автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2014 р. винною у ДТП за ст. 124 КУпАП була визнана відповідачка ОСОБА_2 та притягнута до адміністративної відповідальності у виді штрафу 340 гр..

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, відповідачка повинна відшкодувати завдану позивачу внаслідок ДТП матеріальну шкоду.

При визначенні розміру матеріальної шкоди внаслідок ДТП, яка підлягає компенсації, суд виходить з наступного.

Внаслідок зазначеного ДТП було пошкоджено належний позивачу автомобіль ВМW, а саме: деформація кришки багажника, деформація заднього бампера, дві задніх блок-фари, деформації задньої панелі ( а. с. 11).

Для ремонту свого пошкодженого автомобіля позивач звернувся до сервісного центру офіційного дилера ВМW- ТОВ «Баварія моторс», де сплатив оплату за ремонт автомобілю у розмірі 94112 гр. 59 коп. ( а. с. 7 10).

Висновком судової автотоварознавчої експертизи ХНДІСЕ №9741 від 14.12.2015 р. розмір матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП володарю автомобіля НОМЕР_3 складає 72458,16 гр.. Вартість поновлювального ремонту цього ж автомобілю - 91027 гр. ( а. с. 116 126).

З уточненої позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1О від ТДВ «Міжнародна страхова компанія» отримав виплату страхового відшкодування від ДТП у розмірі 49000 гр., на яку він зменшив суму матеріальної шкоди ( а. с. 40 - 42).

При визначенні розміру матеріальної шкоди, яка була завдана позивачу у зв»язку з пошкодженням його автомобіля ВМW, суд виходить з визначеної автотоварознавчою експертизою суми 72458,16 гр. за мінусом розміру страхового відшкодування, тобто з суми 23458 гр. 16 коп. ( 72458,16 гр. 49000 гр. = 23458 гр. 16 коп.), з урахуванням строку випуску цього автомобілю з 2012 р. та пробігу автомобілю 28,323 тис. км і не приймає до увагу визначену експертизою вартість поновлювального ремонту, оскільки на час ДТП автомобілю ВМW біля 2-х років.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала, зокрема, у зв»яку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів, а також із пошкодженням її майна.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що ДТП, внаслідок якою був пошкоджений автомобіль позивача та завдана матеріальна шкода, була скоєна протиправними діями відповідачки (порушення Правил дорожнього руху України). За думкою суду, внаслідок таких дій позивачу були спричинені душевні страждання. Він вимушений був звертатися до правоохоронних органів і суду для захисту своїх прав та інтересів, витрачати на це свій особистий час, що порушувало його звичайний спосіб життя, чим позивачу була завдана моральну шкода, а тому суд стягує з відповідачки на користь позивача компенсацію моральної шкоди в сумі 5000 гр.. В іншій частині вимоги заявленої моральної шкоди суд вважає завищеними і відмовляє у їх задоволенні.

Заявлені позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача матеріальної шкоди у якості витрат від інфляції з посиланням на ст. 625 ЦК України ( а. с. 40 42) суд вважає необґрунтованими.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У даному спорі не мали місце ніякі грошові зобов»язання, виконання яких відповідачка прострочила, тому суд вважає, що застосування положень ст.625 ЦК України при вирішенні спору являється неправильним і відмовляє у задоволенні вимог про стягнення з відповідачки втрат від інфляції.

Стосовно стягнення витрат на правову допомогу і судових витрат судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Адвокат ОСОБА_3 надав суду акт від 20.01.2016 р., згідно якого позивач сплатив йому за час надання правової допомоги протягом 11 год. 30 хв. грошові кошти в сумі 4600 гр. ( а. с. 137). Правова допомога згідно акту виразилася у: ознайомленні з наданими документами по справі, підбірці законодавчої бази, що регулюють спірні відношення; консультаціях стосовно витребування доказів, оформлення правової позиції; підготовці позовної заяви, запитів, заяви про забезпечення позову; участі у судових засіданнях. Акт підписаний позивачем ОСОБА_1 і адвокатом ОСОБА_5

Даний акт про надання правової допомоги суд вважає таким, що відповідає дійсності, тому суд стягує з відповідачки на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 4600 гр..

Описки у довідці про розрахунок від 21.01.2014 р. ( а. с. 14), на яку послався представник відповідачки як на підставу для відмовлення у стягненні витрат на правову допомогу, суд вважає несуттєвими, оскільки судом встановлено, що адвокат надавав правову допомогу позивачу згідно акту від 20.01.2016 р..

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо рішення задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, у задоволення яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідачки на користь позивача вартість судового збору при зверненні до суду у розмірі 234 гр. 58 коп., а також вартість судового збору за забезпечення позову в сумі 121 гр. 80 коп. ( а. с. 1, 17).

Керуючись ст. ст. 84, 88, 212 215 ЦПК України, ст. ст. 625, 1167, 1187 ч.2 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду від ДТП у сумі 23458 гр. 16 коп., моральну шкоду у сумі 5000 гр., витрати на правову допомогу у сумі 4600 гр., вартість судового збору при зверненні до суду у сумі 234 гр. 58 коп., вартість судового збору за забезпечення позову у сумі 121 гр. 80 коп., а всього 33414 гр. 54 коп..

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь в розгляді справи, але не були присутніми під час проголошення судового рішення можуть оскаржити рішення в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання ними копії рішення.

Суддя А.В. Лазарєв