Провадження № 2/638/1671/16
17 березня 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді Шишкіна О.В.,
при секретарі Голуб Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,
Представник позивача ПАТ «Ідея Банк» до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його неявки до суду невідомі.
Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
ПАТ «Ідея Банк» зобов'язання за вказаним кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі.
Відповідно до п.1 §3 вказаного договору застави транспортного засобу заставодержатель (ПАТ «Ідея Банк») має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в заставодавця (ОСОБА_1) та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) зберігача, та/або зняти реєстраційні номери з транспортного засобу, у разі настання будь-якої з обставин, передбачених п.1 §5 Договору та/або у випадку порушення заставодавцем п.5 §5 Договору, а також управляти ним та зберігати його за рахунок заставодавця та до усунення порушень, чи обставин, які стали підставою вилучення предмету застави.
Відповідно до п.1 §5 Договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором та/або цим Договором; виявлення заставодержателем погіршення стану предмета застави, або зменшення його вартості понад нормальний фізичний знос, або фактичної часткової відсутності предмету застави, смерті заставодавця та в інших випадках, передбачених чиним законодавством.
Відповідно до п.2 §5 Договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі.
Відповідно дост. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно дост. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно дост. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення.
Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Відповідно до ч.6 ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави.
Відповідно до ч.1 ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.
З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обов'язок відповідача передати предмет застави в заклад заставодержателя, суд вважає вимогу позивача стосовно зобов'язання відповідача виконати зобов'язання в натурі - законною та обґрунтованою.
Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Відповідно дост. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача ОСОБА_1 обов'язок відшкодувати позивачу понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 570,77 грн.
Керуючись ст.ст.526,530,610 ЦК України, ст. ст.19,20 ЗУ «Про заставу», ст.ст.25,26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст.ст.10,11,57,60,88,179,209,212-215,218,224 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Головуючий: суддя