Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/7/2016 Справа № 641/5612/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Григор*єва Б.П.

за участю секретаря Вакуленко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі Комінтернівського районного суду в м. Харкова скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Державного виконавця Комінтернівського Відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_3, в провадженні якого перебуває виконавче провадження № 46708887, щодо невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 року, зобовязати державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_3 фактично виконати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 року; стягнути з Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 6063,20 грн.

Свою скаргу заявник мотивує тим, що 23 жовтня 2014 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було ухвалене рішення по цивільній справі № 641/5612/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу. На виконання цього рішення, 10 грудня 2014 року Комінтернівським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 221 100 грн. 27 коп., витрат по сплаті , судового збору в розмірі 2 211 грн., а всього - 223 311 грн. 27 коп. 16 лютого 2015 року, в порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», представником ОСОБА_1 через канцелярію Комінтернівського ВДВС ХМУЮ подано заяву про відкриття виконавчого провадження із доданим до неї оригіналом цього виконавчого листа. 27 лютого 2015 року державним виконавцем Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Незважаючи на те, що з моменту подачі заяви про відкриття виконавчого провадження пройшло майже одинадцять місяців, до цього часу стягувачем не отримано від державної виконавчої служби жодної інформації про те, чи виконано рішення суду. Бездіяльність державного виконавця, в провадженні якого перебувають виконавчі листи про порушує права та законні інтереси Стягувача, що суперечить ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання представник скаржника надала письмову заяву с проханням розглядати скаргу за її відсутності, підтримала доводи викладені у скарзі.

Старший державний виконавець Комінтернівського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечував, надав суду матеріали виконавчого провадження № 46708887.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга стягувача ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю з огляду на викладене нижче.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлені наступні факти.

23 жовтня 2014 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було ухвалене рішення по цивільній справі № 641/5612/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

На виконання цього рішення, 10 грудня 2014 року Комінтернівським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 221 100 грн. 27 коп., витрат по сплаті , судового збору в розмірі 2 211 грн., а всього - 223 311 грн. 27 коп.

16 лютого 2015 року, в порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», представником ОСОБА_1 через канцелярію Комінтернівського ВДВС ХМУЮ подано заяву про відкриття виконавчого провадження із доданим до неї оригіналом цього виконавчого листа.

27 лютого 2015 року державним виконавцем Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Рішення суду боржником добровільно виконане не було.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є, крім іншого, завершальною стадією судового провадження і являє собою сукупність дій визначених Законом органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання, зокрема, рішень судів на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначені цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 6 Закону «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обовязок використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону, державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Задля забезпечення належного і своєчасного виконання рішень державний виконавець наділений широким колом повноважень, передбачених невичерпним переліком частини 3 ст. 11 Закону, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень; безоплатно одержувати від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в т. ч. конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд цих приміщень, відкривати та опечатувати такі приміщення; звертатися до суду з поданням про розшук боржника, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла боржника; викликати фізичних осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським обєднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням; залучати до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, в тому числі на платній основі, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до вимог норми ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру у двомісячний строк.

Виконавче провадження № 46708887 про стягнення з ОСОБА_4 223311,27 грн. на користь ОСОБА_1 було відкрито 27.02.2015 року, але на час розгляду скарги державним виконавцем Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ судове рішення виконано не було.

Як зазначив в своїх поясненнях державний виконавець в зв*язку з технічною помилкою за звороті виконавчого листа, де невірно була вказана квартира боржника замість кв. № 19 вказано кв. № 9, ним були здійснені виходи до квартири № 9 та складені акти про непроживання ОСОБА_4 в зазначеній квартирі.

Після надіслання запиту до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області, 08.06.2015 року надійшла відповідь на запит де зазначено, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак незважаючи на це, державний виконавець продовжує надсилати листи на адресу: АДРЕСА_1.

Реальні дії по виконанню рішення суду як вбачається з матеріалів виконавчого провадження та не оскаржувалось державним виконавцем в судовому засіданні, були розпочаті лише після звернення ОСОБА_1 зі скаргою до суду.

З огляду на тривалість виконавчого провадження № 46708887 та наявні в матеріалах процесуальні документи, судом достовірно встановлено, що державний виконавець Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження не якісно використовує надані йому законом процесуальні права задля своєчасного, повного та неупередженого виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 року. Бездіяльність державного виконавця призводить до безпідставного затягування виконавчого провадження.

Відповідно до висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведених в п. 18 Постанови № 6 його Пленуму від 07.02.2014 року, виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, в разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Суд вбачає всі підстави для визнання бездіяльності старшого державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_3 протиправною та необхідність відновлення й захисту порушених прав й інтересів заявника в судовому порядку.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно з ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу й витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду; витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, повязані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

В п. 48 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано в п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї Постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження витрат, понесених скаржником на правову допомогу, до скарги заявника був доданий договір про надання правової допомоги із товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський центр правової допомоги» з доданою до нього калькуляцією-рахунком про перелік виконаних робіт (наданих послуг) з надання правової допомоги, а також квитанція до прибуткового касового ордера про сплату послуг з надання правової допомоги у визначеному договором та додатком до нього розмірі в сумі 6063 грн. 20 коп.

За таких обставин, вимога про компенсацію скаржнику витрат на правову допомогу за рахунок органу державної виконавчої служби є обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 383 388 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Державного виконавця Комінтернівського Відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_3, в провадженні якого перебуває виконавче провадження № 46708887, щодо невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 року.

Зобовязати старшого державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_3 в провадженні якого перебуває виконавче провадження № 46708887, фактично виконати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 року.

Стягнути з Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені ним на правову допомогу в розмірі 6063 грн. 20 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя -ОСОБА_5