Справа № 186/161/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С. С.

при секретарі: Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1.

В обґрунтування позову зазначає, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 34806-cred від 24 жовтня 2006 року, згідно якого відповідачу були видані кредитні кошти в розмірі 25 000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних, з кінцевим терміном повернення 24 жовтня 2008 року.

У порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 зобовязання належним чином не виконала, тому, станом на 10 січня 2016 року за нею існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 66 948,16 гривень. Сума заборгованості складається з заборгованості за кредитом в розмірі 11 759,14 гривень, заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 55 189,02.

Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 66 948,16 гривень, та судові витрати по справі в сумі 1378,00 гривень.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала, та надала суду заперечення відповідно до яких: в провадженні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області знаходиться справа за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення з мене заборгованості за кредитним договором №34806-сгеd від 24.10.2006 року. Кредит надавався шляхом перерахування коштів на картрахунок. Погашення кредиту, процентів та винагород, згідно умов п.1.2 кредитного договору, є грошові кошти розміщені Позичальником на картковому рахунку.

Відповідно до п.1.4. кредитного договору строк повного погашення кредиту встановлено 24.10.2008 року.

Відповідно до умов п.5.2. кредитного договору нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязання встановлюється на протязі трьох років з дня коли зобовязання повинно було бути виконано позичальником. Тобто до 24.10.2011 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до п.5.6. кредитного договору сторонами встановлена договірна позовна давність у пять років. Отже з 24.10.2008 року (кінцевий строк) п'ятирічний термін сплив 24.10.2013 році.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким с строк виконання зобов'язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку, а коли він обчислюється місяцями, то у відповідне число останнього місяця строку.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Відповідно до умов п. 1.4. договору, укладеного ПАТ КБ ПриватБанк і відповідачем, кінцевий термін повного виконання кредитного зобовязання встановлений 24.10.2008 р.

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобовязання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає.

Аналогічна правова позиція ВСУ викладена у справі №6-127цс14.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у звязку зі спливом строку позовної давності, та розглянути справу за її відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, відповідач по справі ОСОБА_1 отримала кредит, відповідно до укладеного кредитного договору № 34806-cred від 24 жовтня 2006 року, в розмірі 25 000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 24 жовтня 2008 року.

Згідно п.3.1 кредитного договору № 34806-cred від 24 жовтня 2006 року за користування кредитом боржник платить відсотки в розмірі 30,00% річних.

У відповідність п.3.3 кредитного договору повернення кредиту та сплата відсотків за його користування здійснюється в порядку та в строки згідно Графіку погашення кредиту та відсотків.

На підставі п.3.2 Договору при порушенні боржником зобовязань по кредитному договору, він сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 60% на рік від суми залишку заборгованості по кредиту.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що погашення процентів за користування кредитом повинно проводитися не пізніше 28 числа кожного місяця.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що за неналежне виконання зобовязань по кредитному договору Боржник повинен сплачувати Банку пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідач ОСОБА_1 зобовязання по кредитному договору №34806-cred від 24 жовтня 2006 року не виконала, тому станом на 10 січня 2016 року за нею існує заборгованість за кредитним договором, відповідно до розрахунку наданого позивачем, у розмірі 66 948,16 гривень. Сума заборгованості складається з заборгованості за кредитом в розмірі 11 759,14 гривень, заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 55 189,02 гривень.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання; за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання; якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Абзацом другим п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (стаття 267 ЦК України).

Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до кредитного договору № 34806-cred від 24 жовтня 2006 року, відповідач отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» споживчий кредит, строком на 24 місяці, тобто до 24 жовтня 2008 року.

Згідно виписки про рух коштів по картковому рахунку №4405 **** **** 9175, відповідачем ОСОБА_1 31 січня 2009 року сплачено в погашення заборгованості по кредиту 600,00 гривень, після чого більше платежів не було.

Таким чином, строком повного погашення кредиту у кредитному договорі визначено дату 24 жовтня 2008 року, останній платіж по погашенню кредиту відповідачем сплачено 31 січня 2009 року, позов позивачем до суду було подано 05 лютого 2016 року, тобто з пропуском загального строку позовної давності звернення до суду три роки.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При таких умовах суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності, який передбачений ст.257 ЦК України, так як про це було заявлено відповідачем, та відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 261, 267, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в і д м о в и т и.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: /ОСОБА_2/