АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 4932/2016 Головуючий у І інстанції Парамонов М.Л.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_14 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_12 пред'явив від його імені позов до ОСОБА_5 та неповнолітньої ОСОБА_6 і малолітнього ОСОБА_7 інтереси яких представляла ОСОБА_5, 3 особа , ОСОБА_8, Служба у справах дітей Дарницької РДА про визнання ОСОБА_5 та її з ОСОБА_7 дітей: неповнолітню ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими , що втратили право користування жилою площею у квартирі АДРЕСА_1 .

При цьому посилався на те , що ОСОБА_5 , як мінімум з 01 січня 2013 року не проживає за вказаною адресою, а її діти з дня народження жодного дня не проживали у спірній квартири лише у 2013 році ОСОБА_5 без згоди позивача зареєструвала їх у квартирі, а тому просив на підставі ст. 71,72 ЖК України визнати відповідачів такими , втратили право користування спірною жилою площею.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з дітьми - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням , квартирою АДРЕСА_1

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 ОСОБА_14 просить рішення суду скасувати та закрити провадження в справі, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Треті особи, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду у судове засідання не з'явилися і причини неявки суду не повідомили. Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації просила розглянути справу у відсутності їх представника та врахувати при цьому інтереси дітей.

За таких обставин, колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутності зазначених третіх осіб.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_14 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав, викладених у ній, представника позивача ОСОБА_12, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, 3 особу, ОСОБА_8 просив задовольнити апеляційну скаргу перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 2 від 12.04.85 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 18 травня 1992 року на сім'ю із п'яти осіб отримав ізольовану чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 5)

В ордер були включені ОСОБА_4, його дружина, ОСОБА_9 їх дочки ОСОБА_15, ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_4 від іншого шлюбу ОСОБА_1 ( а.с. 5).

25 липня 1998 року ВРАЦС Конотопського МУЮ Сумської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ( а.с. 139)

Згідно довідки ЖЕД №204 Комунального підприємства Дирекції замовника з управління житловим господарством від 16 червня 2014 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 8 осіб : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 - наймач ; його дружина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7 ; їх дочки : ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11 і її діти та онуки ОСОБА_4 : ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2, які були зареєстровані у спірній квартирі 15 січня 2013 року ( а.с. 6).

Згідно довідки КП Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва ЖЕД №204 від 01 липня 2015 року в зазначеній квартири ще зареєстрований 30.09.2014 року онука , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12( а.с. 63).

Відповідач ОСОБА_5 не заперечувала, що після одруження з ОСОБА_8 вона стала проживати за місцем проживання чоловіка у м. Конотоп Сумської обл. За цією ж адресою проживали і їх діти.

З наданих суду копії свідоцтв про народження ОСОБА_7 і ОСОБА_6 вбачається, що видані Відділом державної реєстрації актів цивільного стану міста Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області ( а.с. 102,103)

За інформацією КП " Дирекції замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва " ОСОБА_5 в розумінні статті 71 ЖК України до ЖЕД не зверталася.

Посилання ОСОБА_5 на те , що вона періодично проживала у спірній квартирі та надавала грошові кошти на житлово-комунальні послуги позивачу, не заслуговують на увагу , оскільки належних та допустимих доказів в підтвердження наведеного суду вона не надала.

Не надано таких доказів і щодо проживання дітей на спірній жилій площі .

Доводи апеляційної скарги про те , що відповідачі з поважної причини не проживають на спірній жилій площі, оскільки дружина позивача чинила їм перешкоди є необґрунтованими , так як ОСОБА_5 не надала доказів в підтвердження того, що їй та дітям чинили перешкоди і у зв'язку з цим вона зверталася у правоохоронні органи та до суду для відновлення своїх та дітей порушених прав.

Не ґрунтуються на вимогах закону і посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не ставив питання про залучення в якості свідків на стороні відповідача для підтвердження її заперечень, оскільки ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доданий до апеляційної скарги договір оренди квартири від 04 квітня 2015 року, не може бути взятий до уваги та свідчити про незаконність рішення суду, оскільки зазначений договір не був наданий у суді першої інстанції і предметом позову є не - проживання відповідачів на спірній жилій площі з січня 2013 року.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_14 відхилити, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: