АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Одинак О.О., Литвинюк І.М.

секретаря Чубрей І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 6 листопада 2015 року,

встановила:

Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» у березні 2015 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення.

Вказувало на те, що між акціонерним банком «Енергобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Енергобанк», та ОСОБА_2 укладено договір кредиту 7 жовтня 2005 року №06-05/КФ, який забезпечений договором між акціонерним банком «Енергобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Енергобанк», та ОСОБА_1 іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Іпатовою М.М. 7 жовтня 2005 року.

Посилаючись на невиконання ОСОБА_2 зобов»язань, публічне акціонерне товариство «Енергобанк» просило в рахунок погашення боргу за

№22ц-295/2016 рік Головуючий у 1 інстанції Слободян Г.М.

Категорія 27 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

договором між акціонерним банком «Енергобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Енергобанк», та ОСОБА_2 кредиту від 7 жовтня 2005 року №06-05/КФ в сумі 92248 доларів США 38 центів, що дорівнює 2149090 грн. 88 коп., звернути стягнення шляхом визнання права власності публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 вартістю 826090 грн., відстрочити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на строк дії Закону України и»Про мораторійц на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Притягнуто до участі у справі тертьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 ухвалою Шевчнеківського районного суду м.Чернівці від 2 вересня 2015 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 6 листопада 2015 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Енергобанк» просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 6 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішенням, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про звернення стягнення задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства «Енергобанк» підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про звернення стягнення, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» та дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на правила, передбачені ст.36 Закону України «Про іпотеку», якими встановлено досудовий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя передача права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Встановлено, що між акціонерним банком «Енергобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Енергобанк», та ОСОБА_2 укладено договір кредиту 7 жовтня 2005 року №06-05/КФ, за яким банк зобов'язався надати ОСОБА_2 кредит в сумі 65000 доларів США на строк з 07 жовтня 2015 року по 06 жовтня 2010 року на споживчі цілі (а.с. 5).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 грудня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Енергобанк» грошові кошти в сумі 51685 доларів США 87 центів, що еквівалентно 412370 грн. 89 коп. солідарно.

У зв»язку із невиконання ОСОБА_4 зобов»язань заборгованість за кредитом становить 32503 долари США 62 центи, за відсотками - 59744 доларів США 76 центів (а.с. 11).

Також акціонерним банком «Енергобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Енергобанк», та ОСОБА_1 вчинено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Іпатовою М.М. 7 жовтня 2005 року (а.с.8-10).

Відповідно до п.1.3 договору предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1.

За змістом ч.1 ст.575 ЦК України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у ст. 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст.33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. (постанова Верховного Суду України від 11 грудня 2013 року у справі № 6-124цс13).

Відповідно до п. 4.2 договору між акціонерним банком «Енергобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Енергобанк», та ОСОБА_1 іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Іпатовою М.М. 7 жовтня 2005 року, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання: у разі порушення позичальником обов'язків, встановлених кредитним та цим договором; у разі звільнення позичальника з роботи та неотримання інших офіційно підтверджених доходів протягом місяця.

Пунктом 4.5 договору сторони уклали застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом 4.5.1 договору передбачено, що у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов'язань у встановлений строк, такі вимоги задовольняються за рахунок предмета іпотеки.

Це застереження згідно Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, який є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки, який є правовстановлюючим документом та передбачає: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку»

Отже, договором між акціонерним банком «Енергобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Енергобанк», та ОСОБА_1 іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Іпатовою М.М. 7 жовтня 2005 року, сторони передбачили звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що публічним акціонерним товариством «Енергобанк» направлено ОСОБА_5 вимогу про повернення заборгованості за кредитним договором № 06-05/КФ (а.с. 70).

Всупереч наведених норм суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у публічного акціонерного товариства «Енергобанк» права на звернення до суду з позовом про стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

Згідно із п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Таким чином судове рішення підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

За змістом ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред»явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

В той же час, якщо з матеріалів справи вбачається, що склад осіб, які беруть участь у справі, має бути інший, суд з урахуванням вищенаведеного повинен вчинити дії, які від нього вимагає положення ч.4 ст.10 ЦПК України.

До матеріалів справи приєднано заяву ОСОБА_2, посвідчену приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Іпатовою М.М. 7 жовтня 2005 року, відповідно якої ОСОБА_2 надає згоду дружині ОСОБА_1 на передачу в іпотеку акціонерному банку «Енергобанк» придбаної за час шлюбу квартири АДРЕСА_1.

Тобто, ОСОБА_2 є співвласником майна, переданого в іпотеку.

У такому разі суду першої інстанції слід було вирішити питання про залучення до участі у справі ОСОБА_2 співвідповідачем, оскільки в разі задоволення позову буде припинено право власності на майно, право на частку якого в силу презумпції спільності майна подружжя має ОСОБА_4

Апеляційний суд на стадії апеляційного розгляду позбавлений такого права.

Тому підстав для задоволення позову публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про звернення стягнення немає.

Керуючись п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Енергобанк» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 6 листопада 2015 року скасувати.

У позові публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про звернення стягнення відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді