Провадження № 2/369/183/16
РІШЕННЯ

Іменем України

21.03.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Гореницька сільська рада Києво-Святошмнського району Київської області, Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі, Головне територіальне управління юстиції у м Києві про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, 17 січня 2005 року помер її батько ОСОБА_4.

На момент смерті батьку належало на праві власності та увійшло до складу спадкового майна земельна ділянка площею 0,624 га, кадастровий номер :10:001:0550, розташована на території садового товариства «Ірпінь» с. Стоянка Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Спадкоємцями першої черги після смерті батька є мати позивача та дружина померлого ОСОБА_5, син ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3.

Позивач як донька ОСОБА_4 та відповідно спадкоємець першої черги, відмовилась від належної їй частини спадщин на користь матері ОСОБА_5

21 жовтня 2010 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 на імя ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,624 га, кадастровий номер :10:001:0550, розташовану на території садового товариства «Ірпінь» с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області.

Разом з цим, зареєструвати на своєї імя спірне майно ОСОБА_5 не встигла, оскільки померла 20 грудня 2014 року.

Відповідно о заповіту ОСОБА_5, все належне їй на момент смерті майно успадкувала позивач як її донька.

Однак, державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 позивачу було відмовлено (постанова № 6833/02-31 від 04.11.2015 р.) у видачі свідоцтва правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Отримати на даний час правовстановлюючі документи на земельну ділянку позивач не може, оскільки матір після смерті батька такі документи не оформила.

У звязку з чим, єдиною можливістю захисту своїх прав для позивача є звернення до суду.

Тому позивач просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0624 га, кадастровий номер :10:001:0550, розташовану на території садового товариства «Ірпінь» с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області.

Представник позивача направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду заперечення в яких просила в позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 направив до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Головне територіальне управління юстиції у м Києві направило до суду письмові пояснення в яких просила розгляд справу провести без їхнього представника.

Інші сторони в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 грудня 2014 року померла мати позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом Серія І-БК № 320839.

Після смерті ОСОБА_5 до її майна Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 538/2015.

До складу спадкового майна померлої увійшла 1/2 земельної ділянки площею 0,0624 га, кадастровий номер :10:001:0550, розташовану на території садового товариства «Ірпінь» с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до заповіту від 08.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5, все своє майно, рухоме та нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1.

21 жовтня 2010 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 на імя ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_4 на 2/4 частини земельної ділянки площею 0,624 га, кадастровий номер :10:001:0550, розташовану на території садового товариства «Ірпінь» с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області. Дана земельна ділянка площею 0,0624 га, що знаходиться на території садового товариства «Ірпінь» с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області належала на праві власності ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія КВ № 1002, виданого Гореницькою сільською Радою народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області 11 лютого 1998 року).

Позивач ОСОБА_1 спадщину після померлої прийняла у встановлений законом строк, шляхом подання до нотаріуса заяви від 11.04.2015 р.

Постановою № 6833/02-31 від 04.11.2015 р. державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва правовстановлюючого документа на земельну ділянку, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на частину земельної ділянки.

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_1 України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи встановлені судом обставини, суд знаходить повністю обґрунтованими вимоги позивача, як спадкоємця першої черги, що належним чином прийняла спадщину, та має право на відповідне майно що увійшло до спадкової маси, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на земельну ділянку площею 0,0624 га, що знаходиться на території садового товариства «Ірпінь» с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1222, 1225 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_5, право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0624 га, кадастровий номер :10:001:0550, розташовану на території садового товариства «Ірпінь» с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дубас Т.В.