Справа № 351/1951/14-ц
Номер провадження №2/351/6/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Боднарук М.В.

з участю секретаря Лакусти М.З.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення самовільно захопленої земельної ділянки та знесення будівель, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення самовільно захопленої земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Устянської сільської ради від 24.12.1993 року № 13/21 її покійному чоловіку ОСОБА_7 передана у приватну власність земельна ділянка біля будинку № 23 по вулиці Франка с. Орелець загальною площею 0,22 га.

Через відсутність бланків державних актів на право приватної власності разом з рішенням про передачу земельної ділянки ОСОБА_7 видано план як тимчасовий документ з план-схемою земельної ділянки. Дане рішення зареєстровано в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю з № 1134.

Даному рішенню передувало виділення земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 у 1961 році для будівництва.

На даний час вона являється єдиною власницею житлового будинку і користувачем спірної земельної ділянки, вважає, що сусідні землекористувачі захопили належну їй земельну ділянку та побудували на ній нежитлові будівлі, а тому просить зобовязати відповідача ОСОБА_2 повернути захоплену земельну ділянку площею 0,0044 га та ОСОБА_3 повернути захоплену земельну ділянку площею 0,0085 га та знести будівлі, які знаходяться на захоплених земельних ділянках відповідно до норм ДБН, тобто на відстань не менше 1м від межі земельної ділянки до відступаючого даху будівлі.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві. Просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Вказали, що батькові відповідача ОСОБА_8 виділялася земельна ділянка для будівництва житлового будинку ще у 1958 році. Житловий будинок та всі господарські будівлі були побудовані батьком ОСОБА_8 ще у 1958-1959 роках. Відповідач збудував новий гараж, на місці старого гаража, 10 - 12 років тому назад, при цьому не змінював його розмірів, а також на місце старої огорожі побудував нову.

Вказав, що користується земельною ділянкою в тих розмірах, що користувався його батько і нічого не захоплював у позивачки.

Вважають, що позов безпідставний, так як не надала доказів належності їй на праві власності житлового будинку та спірної земельної ділянки.

Зазначили, що при видачі сільською радою рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,22 га технічної документації спеціалістами землевпорядних організацій не складалося, межі земельної ділянки не відновлювалися та не закріплювалися межовими знаками, у план-схемі, яка долучена до рішення не вказані чіткі проміри меж земельної ділянки. У самому рішення вказано, що межі границь земельної ділянки проведені без достатньої точності і при видачі Державного акту в межах погоджених границь можливі незначні зміни загальної площі.

Крім того у карті земельних ділянок села Орелець за 1976 рік не вказано проміри меж земельної ділянки, а тому вважають, що на підставі наявних матеріалів.

На даний час ОСОБА_2 до сільської ради з заявою про надання дозволу на приватизацію земельних ділянок, що числяться за його господарством не звертався. Просили у позові відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Вважають, що позивачка не має права на звернення до суду, так як не надала суду доказів про належність тільки їй на праві власності житлового будинку та спірної земельної ділянки.

Зазначили, що порушення меж земельної ділянки зі своєї сторони ОСОБА_3 не допускала. Згідно будівельного паспорта попередній власниці житлового будинку ОСОБА_10 було виділено земельну ділянку для будівництва у 1972 році, житловий будинок та господарські будівлі побудовані нею у 1973 році, тобто після того, як позивачка вже побудувала своє господарство та відмежувала його огорожею від господарства ОСОБА_10 Згідно спадкового договору ОСОБА_3 у 2007 році отримала від ОСОБА_10 житловий будинок з господарськими будівлями, і з того часу ніяких перебудов не вчиняла, нових будівель не будувала, огорожу не міняла, користується земельною ділянкою згідно меж, якими користувалася ОСОБА_10

Рішенням Устянської сільської ради від 24.12.1993 року ОСОБА_10 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,09 га біля житлового будинку № 21 по вул. Франка. У даному рішенні міститься план-схема земельної ділянки в якій вказана площа але не вказані її розміри (проміри), однак вказано, про те, що межі границь земельної ділянки проведені без достатньої точності і при викидачі Державного акту в межах погоджених границь можливі незначні зміни загальної площі.

Зазначили, що при виготовленні даних рішень ніхто із землевпорядних організацій не проводив заміри земельних ділянок та відновлення їхніх меж, не складав чітких промірів земельних ділянок, так як дані рішення з план-схемами земельних ділянок були тимчасовими документами, а в подальшому кожна із сторін повинна була виготовити Державні акти на право приватної власності на землю, однак ніхто із сторін цього не зробив, а тому на даний час, відсутні будь-які межові знаки та координати поворотних точок. Просили взяти до уваги висновки земельно-технічної експертизи проведеної експертом ОСОБА_11, відповідно до якої експерт в своєму висновку чітко вказав про неможливість з вищевказаних причин провести експертизу та визначити в якому саме місці зменшилася земельна ділянка, якою користується позивачка, і на скільки зменшилася.

Вважає, що висновок додаткової експертизи не слід брати до уваги, так як проміри в ній зроблені експертом неправильно. Так ОСОБА_7 належало 0,22 га, на даний час позивачка ОСОБА_6 фактично користується земельною ділянкою площею 0,2138 га, що на 0,0062 га менше. Однак, висновок експерта вказує на те, що відповідачі повинні повернути позивачці 0,0129 га, що у два рази перевищує площу на яку зменшилася земельна ділянка, що перебуває у користуванні позивачки.

На даний час ОСОБА_3 до сільської ради з заявою про надання дозволу на приватизацію земельних ділянок, що числяться за її господарством не зверталася.

Просили у позові відмовити як у безпідставному.

Суд, вислухавши сторін, експертів, повно та всебічно дослідивши обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, вважає, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

На підставі Акту про відведення земельної ділянки у межі села Орелець та рішення виконкому Устівської сільської ради депутатів трудящих від 24.02.1961 року ОСОБА_7 відведено в натурі земельну ділянку для забудови, з якого вбачається, що по сусідству знаходиться господарство ОСОБА_8, та земельна ділянка де розташоване на даний час господарство ОСОБА_3, яка не забудована. В якому не вказано площу земельної ділянки, яка відведена ОСОБА_7 для будівництва та не зазначені її проміри.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 28.07.1990 року житловий будинок № 23 по вулиці Франка в селі Орелець належав голові колгоспного двору ОСОБА_7 на підставі рішення виконкому Снятинської районної ради № 111 від 13.06.1990 року.

Рішенням Устянської сільської ради народних депутатів ві д 24.12.1993 р. ОСОБА_7 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,22 га, в тому числі подвір» я 0,05 га та рілля 0,17 га. З даного рішення слідує, що у звязку з неможливістю видати державний акт на право власності, видається план, як тимчасовий документ. Рішення зареєстровано у книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 1134. Межі границь не погоджені з суміжними землекористувачам. Враховуючи, що обмір земельної ділянки проведений без достатньої точності, при видачі Державного акту в межах погоджених границь можливі незначні зміни загальної площі.

У план-схемі, яка долучена до вищевказаного рішення, вказана тільки площа земельної ділянки та суміжні користувачі, без визначення промірів0 земельної ділянки, не вказано масштаб по якому проведено креслення земельної ділянки.

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.11.2001 року виданого виконавчим комітетом Устянської сільської ради житловий будинок № 23 по вулиці Франка в селі Орелець належить ОСОБА_7 1/3 частина, ОСОБА_6 1/3 частина та ОСОБА_12 1/3 частина. Дане свідоцтво зареєстроване у Коломийському МБТІ в реєстрову книгу № 1 за реєстровим номером 120 від 06.11.2001 року.

Згідно свідоцтва про одруження серії І-НМ № 096786 від 15.05.2003 року ОСОБА_7 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб 21.05.1950 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_7.

Відповідно до свідоцтва по смерть серії І-НМ № 126486 від 06.09.2002 року ОСОБА_7 помер 06.09.2002 року. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ №166116 від 01.03.2013 року ОСОБА_12 помер 28.02.2013 року.

З довідки Устянської сільської ради № 251 від 24.02.2016 року слідує, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 і зареєстрована одна.

Суд вважає, що відповідно до Акту відводу земельної ділянки та розбивки споруд в натурі від 06.09.1972 року та плану забудови земельної ділянки від 02.10.1972 року ОСОБА_10 відведено земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку.

Рішенням Устянської сільської ради від 24.12.1993 року передано у приватну власність ОСОБА_10 земельну ділянку загальною площею 0,09 га, в тому числі: рілля - 0,06 га та подвіря - 0,03 га. З даного рішення слідує, що у звязку з неможливістю видати державний акт на право власності, видається план, як тимчасовий документ. Рішення зареєстровано у книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 1133. Межі границь не погоджені з суміжними землекористувачам. Враховуючи, що обмір земельної ділянки проведений без достатньої точності, при видачі Державного акту в межах погоджених границь можливі незначні зміни загальної площі.

У план-схемі, яка долучена до вищевказаного рішення, вказана тільки площа земельної ділянки та суміжні користувачі, без визначення промірів сторін земельної ділянки, не вказано масштаб в якому проведено креслення земельної ділянки.

Згідно спадкового договору від 27.06.2007 року ОСОБА_10 після своєї смерті передає у власність ОСОБА_3 житловий будинок № 21 по вулиці Франка в селі Орелець.

В матеріалах справи наявна копія карти земельних ділянок села Орелець за 1976 рік з якої слідує, що при її складанні зроблено розбивка земельних ділянок по господарствах та визначено лише загальна площа земельної ділянки, яка закріплена за господарствами, однак лінійні проміри (довжини меж) земельних ділянок не вказані та не вказано на копії карти масштабу у якому її розроблено.

Основою для відновлення меж однак згідно карти не вказано масштабу у якому її виготовлено що на думку суду унеможливлює визначити точні проміри меж спірних земельних ділянок та детальну площу земельних ділянок з точністю до 0.0001 га.

Згідно інформації поданої Устянською сільською радою № 116/01-40 від 10.07.2014 року в Устянській сільській раді відсутні будь-які рішення про передачу у приватну власність земельних ділянок жителів села Орелець, так як вся документація включно по 2008 рік передана до архіву.

З архівних довідок № 04-01/338 від 01.07.2014 року та №04-01/372 від 16.07.2014 року слідує, що рішення виконавчого комітету та рішення сесії Устянської сільської ради за 1992-1995 роки в архівний відділ на збереження не передавалися. Із наявних на збереженні рішеннях виконавчого комітету та сесії Устянської сільської ради за 1996-2008 роки питання про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не розглядалися.

Згідно висновку № 236 від 30 квітня 18 травня 2015 року судової земельно-технічної експертизи слідує, що експертиза проводилася по фактичних межах земельних ділянок, а саме до уваги приймалися: існуюча огорожа, межові стежки між частинами земельних ділянок, що використовуються для вирощування сільськогосподарських культур; в місцях відсутності огорож та межових стежок на відстані 1м від будівель, а також як продовження ліній в створі стежок та існуючих огорож. Експерт зазначає, що земельна ділянка, яка передавалася у власність ОСОБА_7, і якою на даний час користується позивачка не була оформлена в повній мірі у відповідності до вимог земельного законодавства, не сформована, зокрема не було виконано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не внесено дані про дану ділянку до Державного земельного кадастру, не присвоєно кадастрового номера, а відповідно не було визначено координати поворотних точок окружної межі земельної ділянки, по відношенню до розташування яких, можна було б визначати наявність та площу самовільного зайняття земельної ділянки зі сторони тієї чи іншої суміжної ділянки. Виходячи з вищенаведеного, експерту не надається можливим встановити наявність та розміри самовільного зайняття земельної ділянки по вулиці Франка в селі Орелець, що знаходиться в користуванні ОСОБА_6 зі сторони конкретного з суміжних землекористувань.

Із пояснень експерта ОСОБА_11 слідує, що на дослідження їй не були надані у матеріалах справи правовстановлюючі документи сторонами (Державний акт на земельні ділянки, технічна документація з визначенням координаті поворотних точок), а в план-схемах долучених рішень сільської ради не вказані межі та їх проміри, тільки загальна площа. При проведенні експертизи нею встановлено, що площа земельної ділянки, якою користується ОСОБА_6 менша чим вказано в картографічних даних, а у відповідачів, відповідно, більше, але де саме не представляється можливим встановити. По карті видно, що лінії прямі, а в натурі криві. За основу брала існуючі межі земельних ділянок, якими користуються сторони на даний час.

Із пояснень експерта ОСОБА_14 слідує, що ним за основу взято карту села, межі земельних ділянок визначав по карті. Ним було проведено збільшення карти земельних ділянок села Орелець та проведено накладення на її сканкопію вимірів проведених ним. До уваги не взято план забудови земельних ділянок та рішення про передачу у приватну власність земельних ділянок через те, що там вказана лише площа земельних ділянок без визначення промірів її меж.

З огляду на такі висновки експертів, суд приходить до висновку, що провести експертизу та визначити наявність та розміри самовільного зайняття земельної ділянки по вулиці Франка в селі Орелець, що знаходиться в користуванні ОСОБА_6 зі сторони конкретного з суміжних землекористувань не представляється через те, що сторони не оформили в повній мірі у відповідності до вимог чинного земельного законодавства всі необхідні документи на земельні ділянки та, відповідно, не сформували їх.

Згідно п. 6.1.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, якою користувалися обидва експерти при складанні свого висновку, для вирішення питань земельно-технічної експертизи експерту необхідно надати оригінали або завірені якісні копії відповідної правовстановлюваної та технічної документації із землеустрою на земельну ділянку. Даних документів сторони по справі не надали експерту через їхню відсутність, а тому відповідно і провести експертизу було неможливо.

Відповідно до ст. 22 ЗК України (в редакції 1990 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Пунктом 1.7 Інструкції передбачено, що на земельні ділянки, якими користуються громадяни, підприємства, установи, організації та садівницькі товариства, державні акти виготовляються після визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) і складання плану земельної ділянки.

Приймаючи рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність Устянська сільська рада провела обміри земельних ділянок ОСОБА_7 та ОСОБА_10 та виготовила план-схему, де зазначила лише загальну площу земельних ділянок, однак не закріпила межі в натурі (на місцевості) межовими знаками.

В силу ст. 23 ЗК України (в редакції 1990 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Відповідно до п. 1.2. Інструкції державні акти, що посвідчують право власності на землю або право постійного користування землею, яка перебуває у державній власності, видаються на підставі рішень Верховної Ради України, Верховної Ради Республіки Крим, місцевих Рад народних депутатів.

Виходячи з вищенаведених норм, висновків та пояснень експертів вбачається, що у 1993 році через відсутність бланків державних актів сільською радою видавався тимчасовий документ рішення з план-схемою земельної ділянки та її площею без вказаних промірів земельної ділянки та масштабу у якому складена план-схема земельної ділянки. При виготовленні план-схеми земельних ділянок сторін межі не визначалися в натурі (на місцевості) та не закріплювалися межовими знаками, межі не погоджувалися суміжними землекористувачами кадастрова зйомка із зазначенням координат не здійснювалася, а тому неможливо визначити точну площу, місце знаходження земельної ділянки, що була надана в приватну власність ОСОБА_7, а без цього не можна визначити сам факт захоплення відповідачами земельної ділянки в позивачки.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що позивачкою не представлено суду переконливих доказів захоплення відповідачами в неї земельної ділянки, а тому в позові слід відмовити.

На підставі викладеного та ст.ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 р.), Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993 року N 28, Постановою Верховної Ради від 13.03.1992, № 2201-XII "Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею", Декретом Кабінету Міністрів України "Про приватизацію земельних ділянок" від 26 грудня 1992 року, Законом України «Про форми власності на землю», Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та керуючись ст.ст. 209, 213, 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення самовільно захопленої земельної ділянки та знесення будівель - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Снятинський районний суд. У разі відсутності сторін, під час проголошення судового рішення подається апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий : підпис

Голова Снятинського районного суду ОСОБА_15