Справа № 686/6485/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

21 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Позивач мотивувала свої вимоги тим, що її чоловік ОСОБА_3 помер 21 вересня 1997 року. З 1988 р. по 1997 р. її чоловік ОСОБА_3 працював шофером в колгоспі ім. КПРС села Водички Хмельницького району. Вказує, що 15 травня 1985 року її чоловіка було прийнято в члени даного колгоспу та як члену колгоспу виділено присадибну ділянку. У 1992 р. даний колгосп було реорганізовано в КСП «Дружба» с. Водички Хмельницького району та її чоловік продовжив працювати у даному колгоспі. Проте, коли 18.12.1995 р. було видано державний акт на право колективної власності на землю та проведено паювання земель, її чоловік ОСОБА_3 не був включений до додатку № 1 до даного державного акту, списку громадян які мають право на земельну частку (пай).

Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем, а тому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право а земельну частку (пай) у розмірі земельної частки паю КСП «Дружба» с. Водички Хмельницького району.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову підтримали.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо заявлених позовних вимог поклалися на думку суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає, внаслідок наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб 26.01.1955 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

З 1988 р. по 1997 р. ОСОБА_3 працював шофером в колгоспі ім. КПРС села Водички Хмельницького району, що підтверджується довідкою Водичківської сільської ради.

Із архівного витягу архівного сектору ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 12.01.2016 року вбачається, що 15 травня 1985 року ОСОБА_3 було прийнято в члени колгоспу ім.. КПРС с. Водички Хмельницького району та як члену колгоспу виділено присадибні ділянки.

Відповідно до довідки Водичківської сільської ради від 13.01.2015 р. сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_5 не видавався.

В Управлінні Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі наявний оригінал державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ від 18.12.1995 року виданого КСП «Дружба». Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Дружба» с. Водички, запис про видачу на імя ОСОБА_3 сертифіката на право на земельну частку (пай) відсутній, що підтверджується довідкою Управління Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі від 29.02.2016 р. та копією Державного акта на право колективної власності на землю.

Із копії свідоцтва про смерть вбачається ОСОБА_3 помер 21 вересня 1997 року.

Відповідно до заповіту від 11.08.1997 р., посвідченого секретарем виконкому Водичківської сільської ради, ОСОБА_3 все своє майно, яке на день смерті буде йому належати, з чого б воно не складалося заповів ОСОБА_1

Померлий ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 проживав разом із дружиною ОСОБА_6, що вбачається із довідки Водичківської сільської ради від 22.01.2016 р.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом (п. 2 ч.1 ст. 1 Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).

Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) ( ч.3 п. 1 Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» даліУказ №720/95).

Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги докази в їх сукупності та кожен окремо, суд відмовляючи в задоволенні позову виходить з таких мотивів.

З питання спадкування слід зазначити таке.

Чоловік позивача за життя в списки на колективну власність на землю включений не був. Відомостей про видачу чи заповнення сертифікатів на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_3 не встановлено.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_3 не набув права на земельну частку (пай). За таких обставин до позивача, як спадкоємця, не перейшло в порядку спадкування право яке ОСОБА_3 не набув за життя на земельну ділянку (пай).

Таким чином позивач звернувся за захистом неіснуючого права.

Аналогічну правову позицію, з вказаного питання, висловив Верховний Суд України в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

Право на земельну частку (пай) згідно з п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель..." ( 720/95 ) дійсно мають члени КСП, кооперативу, АТ, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Вирішуючи питання про право певної особи на земельну частку (пай), суд повинен з'ясувати, чи була ця особа членом КСП на час передання державного акта про право колективної власності на землю та чи була вона внесена до списку осіб, що додається до цього державного акта.

Таке право виникає у члена КСП з моменту одержання цим підприємством (товариством, кооперативом) державного акта на право колективної власності на землю.

У зв'язку зі смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності, або на його частку в спільному майні. Отже, на момент смерті спадкодавця він ще не став власником частки землі, тому спадкоємці не можуть успадкувати те, що не належало спадкодавцю.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.10 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, в межах позовних вимог та на підставі поданих ними доказів (ч.1 ст.11 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із житлових, земельних сімейних, трудових відносин ( п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України).

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України) .

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.2 ст.60 ЦПК України).

Аналізуючи наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки за життя чоловік позивача не набув права на земельну частку (пай), то до позивача як спадкоємця не перейшло у порядку спадкування і право на земельну частку (пай), яке не було набуто за життя спадкодавцем.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо апеляцію подають особи, які не були присутніми в судовому засіданні, то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :