Справа № 630/106/16-ц
Провадження № 2/630/138/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2016 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дем`яненко І.В.,

за участю секретаря Тимошенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , інтереси якої представляє ОСОБА_4 , про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів.

Позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_6 (в теперішній час ОСОБА_7 ), на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини заробітку на місяць до 1/6 частини заробітку на місяць, починаючи з дня набрання рішенням чинності до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість.

Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази по справі, вважає, що позов необґрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини, які не оспорюються сторонами.

Відповідно до рішення Люботинського міського суду Харківської області від 27 грудня 2013 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на місяць, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 листопада 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

Крім того, позивач сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на місяць, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття, відповідно до рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 15 травня 2008 року (а.с. 8-9).

Позивач ОСОБА_9 з 05 лютого 2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області (а.с.11).

Позивач є працездатним та перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 (а.с.37).

Зазначені обставини визнані сторонами та ніким не оспорюються.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на даний час у нього змінився сімейний та матеріальний стан.

ОСОБА_9 вказує на те, що на даний час на його утриманні перебувають хворі мама та бабуся, вагітна дружина, на підтвердження чого надав медичні довідки (а.с.12-14).

Дружина ОСОБА_9 ОСОБА_10 , відповідно до довідки лікаря від 10 лютого 2016 року перебуває на 19 тижні вагітності (а.с.12).

Крім того, позивач вказує на те, що після сплати аліментів на утримання дітей від двох попередніх шлюбів, у нього залишається 50 % від грошового забезпечення, на підтвердження чого надає довідку про доходи (а.с.10).

ОСОБА_9 зазначив, що тієї суми коштів, яка залишається йому не достатньо для утримання родини, забезпечення належного догляду за вагітною дружиною, надання допомоги хворим матері та бабусі, сплату комунальних послуг.

Поряд з цим позивач в судовому засіданні пояснив, що на даний час його заробітна плата зросла та надав довідку про доходи за січень 2016 року, з якої вбачається, що йому нарахована заробітна плата в розмірі 11 704, 56 грн. (а.с.37). Хоча, як пояснив позивач, грощове забезпечення може і зменшитися.

В свою чергу, відповідачка, в порядку заперечення, пояснила, що вона працює методистом в відділі освіти Люботинської міської ради та її середня заробітна плата за останні три місяці складає близько 1800-1950 грн. (а.с.32)

ОСОБА_5 мешкає разом з бабусею та малолітнім сином, що підтверджується довідкою Люботинської міської ради № 988 від 10 березня 2016 року (а.с.33).

Відповідач зі своєї заробітної плати має також забезпечити достатній рівень життя для дитини, сплатити комунальні послуги, влаштуватися на іншу роботу вона не може, оскільки виховує сама трирічного сина, який не відвідує дитячий садок.

ОСОБА_5 також зазначає, ОСОБА_9 сплачував аліменти на утримання старшої доньки, його мати та бабуся хворіли і раніше, до звернення з позовом до суду.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на працездатну особу, станом на лютий 2016 року, встановлений в розмірі 1378 гривень, а на дитину віком до 6 років -1167 гривень, який протягом року збільшується.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинен забезпечити необхідний і достатній рівень для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 141 СК України), а також з врахуванням стану здоров`я дитини, матеріального становища сторін, суд приходить до висновку, що позивач має можливість сплачувати аліменти на виховання спільної дитини від першого шлюбу на користь позивачки в розмірі 1/4 частини заробітку. При сплаті даної суми аліментів у позивача залишається на проживання і утримання родини ще близько 3500-5000 грн.

Тому з врахуванням матеріального і сімейного стану сторін по справі, а саме отримуваних заробітних плат, в задоволенні позову ОСОБА_9 необхідно відмовити, оскільки позивач разом із відповідачем та теперішньою дружиною повинен забезпечити кожному зі своїх дітей рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального розвитку, а при зменшенні аліментів дитина відповідачки буде менш забезпеченою, що порушить її права.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, позивачем не надано доказів, що мати та бабуся перебувають на його утриманні, а з наданих квитанцій на придбання ліків та продуктів харчування не вбачається ким, для кого та за чиї кошти вони придбані (а.с.43-47).

Сімейний стан позивача дійсно змінився, він одружився втретє та проживає разом з вагітною дружиною (а.с.36). Поряд з тим, матеріальний стан ОСОБА_9 значно покращився, а посилання на те, що заробітна плата в майбутньому зменшиться, судом не приймаються, оскільки суд не приймає рішення на майбутнє та на припущеннях, а лише на підставі встановлених обставин та наданих доказах.

З урахуванням вищевикладеного в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551,2 грн. необхідно стягнути з позивача

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 367 ЦПК України, ст. ст. 141, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн. на користь держави (р/р: 0018, одержувач: УДК у м. Люботин, код отримувача коштів: 38008949, банк ГУДКУ України в Харківській області, МФО 851011, код класифікації доходів бюджету 22030001 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», символ звітності - 206).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя(підпис)І. В. Дем`яненко