Справа № 639/6964/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 р. Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого- судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі- Слюсаревій О.В.

за участю заявника-Чумаченка О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на незаконні дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ( далі Жовтневий ВДВС ХМУЮ) ОСОБА_2 в частині винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.03.2014 р. за виконавчим провадженням № 40131953 про стягнення на користь ОСОБА_3 судового збору в сумі 94 грн. 10 коп. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що державний виконавець не мав права накладати арешт на нерухомість відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», тому просить визнати постанову Жовтневого ВДВС ХМУЮ недійсною та анулювати, а стягнення державним виконавцем судового збору вважає юридичним нонсенсом.

Представник Жовтневого ВДВС ХМУЮ заявлені вимоги не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що з 07.10.2013 р. в провадженні державного виконавця знаходиться виконавчий лист, виданий Жовтневим районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судового збору у розмірі 94 грн. 10 коп. Оскільки рішення боржником не виконане, грошові кошти не сплачені, державним виконавцем, керуючись ст.ст.52, 57 Закону України «Про виконавче провадження» , винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Державний виконавець посилається на те, що його дії відповідали Закону України «Про виконавче провадження», здійснені в межах наданих йому повноважень, права чи свободи заявника порушені не були. Просить відмовити у задоволенні скарги заявника та розглядати справу без участі представника Жовтневого ВДВС ХМУЮ.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їх права чи свободи.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.07.2013 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 94 грн. 10 коп. Рішення набрало законної сили , 29.08.2013 р. видано виконавчий лист.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. 08.10.2013 р. Жовтневим ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження, боржнику ОСОБА_1 запропоновано самостійно виконати рішення суду до 15.10.2013 р.

Статтею 27 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За правилами ст. 28 ч.1 цього Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

З огляду на те, що боржником ОСОБА_1 рішення суду у наданий державним виконавцем строк не виконано, постановою ст. державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 28.03.2014 р., з метою забезпечення фактичного виконання рішення, накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення.

Пункт 5 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

За вимогами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Таким чином, скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 383-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії ст. державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та скасування постанови про арешт майна боржника.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ -