Справа № 524/3475/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист порушеного права споживача та визнання кредитного договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що 16.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», (з 21.12.2009 року ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, з наступними змінами та доповненнями, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 51800 доларів США, зобов'язався щомісячно повертати наданий кредит у повному обсязі, в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку повернути кредит та проценти у повному обсязі не пізніше 15.11.2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору. За користування кредитними коштами відповідач повинен кожного місяця сплачувати проценти у розмірі 13,9% річних.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором, 16.11.2007 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого останні передали в іпотеку позивачу нерухоме майно - чотирьохкімнатну квартиру №94, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1.

Всупереч умов Кредитного договору ОСОБА_1 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення заборгованості по кредиту та процентам, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк».

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №0 від 16.11.2007 року в розмірі 19924,42 дол.США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у сумі 5109,54 грн.; Стягнути з відповідачів судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 3654,00 грн., у рівних частинах з кожного, в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки.

ОСОБА_1, подав зустрічну позовну заяву до ПАТ «УкрСиббанк» про захист порушеного права споживача та визнання кредитного договору недійсним.

На обґрунтування своїх вимог позивач за зустрічним позовом вказує, що 16.11.2007 року уклав договір з АКІБ «УкрСиббанк»(правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») про надання споживчого кредиту №0, предметом якого було надання банком позичальнику грошових коштів в розмірі 51800,00 дол.США на споживчі потреби з відсотковою ставкою 13,90% річних та кінцевим терміном виконання зобов'язань 15.11.2017 року. В якості забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором між ним, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки, за яким передано в іпотеку банку квартиру №94, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Висновком судово-економічної експертизи №465 від 14.07.2015 року, проведеної у цивільній справі №524/10343/14-ц, було встановлено, що відсотки за вказаним кредитним договором та розмір пені штучно були збільшені на 1,389% річних. За таких умов виконання кредитного договору спрямоване на отримання кредитором прихованого прибутку та, водночас, на виникнення непередбачених втрат у боржника. Перед укладанням йому, як була надана інформація про умови кредитування в національній валюті.

Вважає, що ПАТ «УкрСиббанк» свідомо та навмисно ввів його в оману щодо істотної умови договору - його ціни.

Посилаючись на вказані обставини просив визнати договір №0 про надання споживчого кредиту від 16.11.2007 року та договір іпотеки б/н від 16.11.2007 року недійсними.

Представник ПАТ «УкрСиббанк», Плескач М.С., в судовому засіданні підтримала первісний позов та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позові, а в задоволенні зустрічного позову - відмовити. Пояснила суду, що розрахунок відсотків за вказаним кредитним договором проводиться щомісячно за методом «факт/360», що відповідає вимогам чинного законодавства, тому доводи відповідача за первісним позовом на те, що банк збільшив відсоткову ставку є невмотивованим. Окрім цього, посилання ОСОБА_1 на висновок судово-економічної експертизи є безпідставним, оскільки експертиза була проведена з порушенням норм Законодавства України. Наявні в матеріалах справи заяви на видачу готівки, підписані ОСОБА_1 та виписка за особовим рахунком підтверджують видачу йому коштів в розмірі 51000 дол.США. Розрахунок заборгованості доводить наявний борг позичальника в розмірі заявлених позовних вимог.

Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_1, в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував. Просив суд задовольнити зустрічний позов з підстав, вказаних в позові. Зазначив, що згідно висновку судово-економічної експертизи №465 від 14.07.2015 року проведеної по цивільній справі №524/10343/14-ц, було встановлено, що за фактичним розрахунками Банк розрахував кількість днів не відповідно до зазначених умов договору(«факт/факт», «365/365» або «360/360»), а розрахував кількість календарних днів за принципом «факт/360=365/360» або «366/360», не врахувавши, що це відношення не буде дорівнювати «1». Таким чином відсотки за кредитним договором та розмір пені були штучно збільшені на 1,389% річних. Таке збільшення призвело до того, що ним були понесені додаткові витрати на погашення заборгованості, а банком був отриманий додатковий прибуток. Крім того, повідомив, що він не мав наміру отримувати кредит в іноземній валюті; і не усвідомлював цього при підписанні договору. Працівники ПАТ «УкрСиббанк» ввели його в оману щодо умов договору - його ціни і не надали йому інформації про умови кредитування в іноземній валюті. За таких обставин вважає, що кредитний договір має бути визнаний недійсним.

Представник ОСОБА_1, ОСОБА_6, підтримав зустрічний позов, проти задоволення первісного позову заперечував.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до таких висновків.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту ст.ст. 1049, 1050 ЦК України вбачається, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом та в установлений строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом достовірно встановлено, що 16.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк»( правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №00.

Відповідно до п.1.1 договору Банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти(кредит) в іноземній валюті, Долар США(USD), в сумі 51800,00, що дорівнює еквіваленту 261590,00 гривень за курсом НБУ на день укладання Договору. При цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту зазначається в Договорі лише в разі надання Банком кредиту в іноземній валюті.

Позичальник має право отримати кредитні кошти у вигляді одного траншу або декількох траншів, загальна сума яких не може перевищувати розміру суми кредиту, зазначеного в цьому пункті договору, для чого надає до Банку письмову заяву в якій зазначає бажану суму траншу(в межах загальної суми кредиту) та бажану дату його отримання. Така заява позичальника, укладена та надана згідно умов цього договору, є підставою для видачі Банком траншу Позичальнику.

Сторони домовилися, що Банк надає Позичальнику кредит у формі кредитної лінії, ліміт якої встановлюється у розмірі суми кредиту, зазначеному в цьому пункті Договору, при цьому надані в межах загальної суми кредиту транші після їх повернення поновлюють загальну суму кредиту.(а.с. 17).

Заяви на видачу готівки №35 від 10.12.2007 року, №39 від 03.12.2007 року, №27 від 19.12.2007 року, №21 від 27.12.2007 року, №18 від 19.11.2007 року, №33 від 16.11.2007 року підтверджують фактичне отримання позичальником кредитних коштів в сумі 51000,00 дол.США.

Пунктом 1.3.1 договору визначено, що за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється 13,90% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору.

Відповідно до п.1.3.3 договору сплата процентів за договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог чинного законодавства.

Пунктом 1.3.4 договору встановлено, що строк сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти.

Відповідно до п 3.4.1 кредитного договору, позичальник зобов'язується використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, а також повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі в порядку та на умовах, передбачених договором.

Позичальник, відповідно до п. 1.2.2 Договору, зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 15.11.2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди Сторін.

Згідно п 3.1.3 кредитного договору у випадку порушення позичальником умов договору банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та плати за кредит у порядку встановленому цим договором.

16.11.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду б/н, відповідно до умов якої сторони погодили додати до Договору про надання споживчого кредити №0 додаток №2 - «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», додаток №3 - «Тарифи Банку»

Згідно п.1.6 додаткової угоди п.7.5 кредитного договору від 16.11.2007 року за №0 доповнюється новим абзацом в наступній редакції: «Підписанням Договору Позичальник підтверджує, що на дату укладення договору є клієнтом Банку і ознайомлений з усіма тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню».

Відповідно до п.2.1 кредитного договору №0 від 16.11.2007 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника, Банком приймається застава нерухомості, а саме: чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 та є власністю відповідачів за первісним позовом.

16.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, за умовами якого Іпотекодавці передають в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно: чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить Іпотекодавцям на праві особистої власності.

Частиною 6 ст. 3 Закону «Про іпотеку», встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до п.4.1 договору Іпотеки від 16.11.2007 року Іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором.

25.03.2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №0, згідно якої сторони домовились про зміну графіка погашення кредиту за Договором.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 14 квітня 2015 року становить 19924,42 дол.США і складається:

-заборгованість за кредитом - 18561,41 дол. США

-заборгованість за відсотками - 1363,01 дол.США

Заборгованість ОСОБА_1 по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків становить 5109,54 грн.

Наявність вказаної заборгованості і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором № №0 від 16.11.2007 року(а.с. 64-74).

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом, ОСОБА_1, підтвердив факт наявності заборгованості за спірним кредитним договором.

Відповідно до п.6.1.2 Договору, Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно п. 1.2.2 цього Договору, та вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

Згідно п.6.2 Договору, Банк повідомляє позичальника про встановленя нового(достроковго) терміну повернення кредиту шляхом направлення відповідної письмової вимоги.

Враховуючи невиконання позичальником умов договору, 16.02.2015 року ОСОБА_1,банком була направлена вимога про погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 16.11.2007 року.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, банком були направлені вимоги в порядку статті 35 ЗУ "Про Іпотеку". Вказане підтверджується копіями вимог від 16.02.2015 року за вих. №30-11/22204, № 30-11/22205, №30-11/22206, №30-11/22207, №30-11/22208 та реєстром рекомендованих відправлень і квитанцією про оплату відправлення(а.с.42-63) Вказані вимоги відповідачами не отримані і повернуті відділенням поштового звя'зку на адресу Банку за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п. 6.2 Договору, термін дострокового повернення кредиту і сплати за кредит вважвються такими, що настали, з 41 календарного дня, рахуючи з дати відправлення Позичальнику повідомлення(вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 02.12.2015 року у справі №6-1341цс15, за змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Відповідно до п.7.15 Договору, сторони домовились вважати, що, уклавши цей договір, Позичальник своїм підписом засвідчує, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі і Позичальник вважає їх справедливими по відношенню до нього, а також що перед укладанням цього Договору отримав від Банку інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів»

З огляду на те, що на момент укладання договору про надання споживчого кредиту від 16.11.2007 року позивач за зустрічним позовом не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови, а відповідач за зустрічним позовом надав позивачеві за зустрічним позовом документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; у додатках до кредитного договору «Загальна вартість кредиту» та «Графік погашення кредиту», в яких міститься повна інформація стосовно умов кредитування та які підписані ОСОБА_1 і не оспорювались ним, суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист порушеного права споживача та визнання кредитного договору недійсним є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. З огляду на те, що позовні вимоги про визнання договору іпотеки недійсним та зняттязаборони відчуження зазначеного в договорі іпотеки нерухомого майна є похідними від вимог про визнання кредитного договору недійсним, суд приходить до висновку, що вказані вимоги також не підлягають задоволенню.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України викладеної у постанові від 03.02.2016 року у справі №6-1080цс15, Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов'язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов'язанням відсутня.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що на момент розгляду справи відповідачі за первісним позовом не виконали своїх зобов'язань перед позивачем за первісним позовом та не надали суду доказів на спростування розміру наявної заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду повинен бути зазначений і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч. 1ст. 38 цього Закону.

Відповідно до п. 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №0 від 16.11.2007 року в розмірі 19924,42 дол.США, та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у сумі 5109,54 грн.

В рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 16.11.2007 року, суд звертає стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 16.11.2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 а саме: чотирьохкімнатну квартиру №94, загальною площею 74,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів за первісним позовом на користь ПАТ «УкрСиббанк» підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 913,50 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 15, 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 16.11.2007 року у розмірі 19924,42 дол.США та пеню в сумі 5109,54 грн.

В рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 16.11.2007 року укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 19924,42 дол.США та пенею в сумі 5109,54 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 16.11.2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 а саме: чотирьохкімнатну квартиру №94, загальною площею 74,2 кв. м що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Звернення стягнення провести шляхом реалізації предмета іпотеки через прилюдні торги в порядку виконавчого провадження органом Державної виконавчої служби за місцем знаходження предмета іпотеки та за початковою ціною предмета іпотеки, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, призначеним в порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Зупинити виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист порушеного права споживача та визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 913,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 913,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 913,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 913,50 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: