АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/1742/16
Головуючий 1 інст. - Бугера О.В.
Категорія: сімейні Доповідач - Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 14 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, -

встановила:

12 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 2004 року народження у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Посилалась на те, що відповідач є батьком ОСОБА_4 та зобов'язаний його утримувати. Проте ОСОБА_1 від виконання батьківських обов'язків ухиляється, добровільно матеріальної допомоги дитині не надає, посилаючись на відсутність коштів. Дитина проживає разом з матір'ю (позивачем) та знаходиться на її утриманні.

Відповідач в письмовій заяві визнав позовні вимоги частково, не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі по 500 гривень щомісячно (а.с.16).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 14 січня 2016 року позов задоволено частково - суд стягнув на користь позивача з відповідача аліменти на дитину в твердій грошовій сумі у розмірі по 750 гривень щомісячно, починаючи з 12 листопада 2015 року та до досягнення дитиною повноліття; вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь позивача аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно. При цьому посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У суді апеляційної інстанції представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, позивач проти задоволення скарги заперечувала, вважала рішення суду законним і обгрунтованим.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, відповідач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4, 2004 року народження (а.с.3).

Дитина проживає з матір'ю - ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_2 має постійне місце роботи, середньомісячний її заробіток за період з травня по жовтень 2015 року склав 1592 гривні (а.с.4,5).

Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

За приписами ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований, за твердженням його представника на обліку у центрі зайнятості не перебуває, має мінливий дохід, довідку про свої доходи суду не надав.

Зважаючи на такі обставини, суд першої інстанції підставно визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів з розрахунку по 750 гривень щомісячно, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач є працездатним і має можливість сплачувати дитині аліменти у визначеній сумі. При цьому, суд прийняв до уваги, що на утриманні у ОСОБА_1 перебуває дочка ОСОБА_5, 2015 року народження, і що інших непрацездатних осіб на утриманні відповідача немає.

Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки ОСОБА_1 не надав жодних доказів на його спростування.

Даних про працевлаштування та свої доходи відповідач не надав і суду апеляційної інстанції. Представник ОСОБА_1 зазначив, що приблизний дохід останнього складає від 3000 до 5000 гривень на місяць.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач не мав з позивачем сімейних стосунків правового значення для вирішення даного спору не мають, оскільки дитині народженій не в шлюбі між батьками, закон гарантує ті ж права, що і дитині народженій у шлюбі.

З цих же підстав хибними є посилання в апеляційній скарзі на те, що позачерговою задачею відповідача є саме забезпечення сім'ї та дитини, народженої в шлюбі.

Доводи апеляційної скарги стосовно стану здоров'я матері відповідача, яка також потребує матеріальної підтримки, були предметом розгляду суду першої інстанції та їм надана правильна правова оцінка.

З огляду на це, підстав для зменшення розміру аліментів, визначених судом першої інстанції, не має.

Разом з тим, відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем помилково сплачено судовий збір, який підлягає поверненню, не відповідає фактичним обставинам у справі. Матеріали справи свідчать, що при подачі позову ОСОБА_2 судовий збір не сплачувався, оскільки за законом вона звільнена від сплати судового збору, але при ухваленні рішення суд обґрунтовано стягнув з відповідача судовий збір в дохід держави.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 14 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді