УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КолодійчукВ.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського міського суду Львівської області від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на Ѕ частину майна набутого за час шлюбу,

в с т а н о в и в :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на Ѕ частину майна набутого за час шлюбу

Ухвалою Пустомитівського міського суду Львівської області від 22 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 лютого 2016 року, у відкритті провадження у справі відмовлено з підстав передбачених п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у цивільній справі виходив із наявності у тотожному спорі рішення суду, що набрало законної сили.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, зробив вірний висновок про застосування до вказаних правовідносин п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, вірно встановив, що спір остаточно розв'язано судом і повторне звернення до суду не допускається, прийняв до уваги характер і предмет спірних правовідносин.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на Ѕ частину майна набутого за час шлюбу.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук