Справа № 365/406/15-ц Головуючий у І інстанції Хижний Р. В.
Провадження № 22-ц/780/1896/16 Доповідач у 2 інстанції Лівінський С. В.
Категорія 18 16.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Лівінського С.В.,

суддів: Мережко М.В.,

Суханової Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Якимчук Ю.С.,

представників відповідача Чумак Ю.Я.,

розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Гарант» про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ТОВ «Гарант» на ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 02 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 02 лютого 2016 року, було частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить ТОВ «Гарант» , адреса Київська область, Згурівський район, с. Жуківка, вул. Леніна, буд. 72 в межах ціни заявленого позову 822443 ( вісімсот двадцять дві тисячі чотириста сорок три) грн 64 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «Гарант» просило вказану ухвалу в частині накладення арешту все рухоме і нерухоме майно, що належить ТОВ «Гарант» скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм цивільного процесуального законодавства.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи сповіщений належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за такого.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі Постанова) розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно із п. 6. Постанови особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Тому, допускаючи забезпечення позову, суд відповідно до ч. 4 ст. 153 ЦПК України вправі покласти на позивача обов'язок внести на депозитний рахунок суду заставу, достатню для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову (проте її розмір не повинен перевищувати розміру ціни позову).

Разом з тим, обираючи спосіб забезпечення позову суддя не звернув належної уваги на зазначені вимоги процесуального права та характер спірних правовідносин сторін та наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно ТОВ «Гарант».

Таким чином, суддя порушив порядок, передбачений для вирішення питання про забезпечення позову.

Крім того, суддя не з'ясував чи можливо забезпечити позов іншим видом, передбаченим ст. 152 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, - скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, через порушення порядку, встановленого для його вирішення.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «Гарант» задовольнити частково.

Ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 02 лютого 2016 рокускасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Лівінський

Судді: М.В. Мережко,

Є.М. Суханова