АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/4340/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Куренков Є.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М., Поливач Л.Д.

при секретарі - Литвиненко Р.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління справами Верховної Ради України про визнання права користування житловим приміщенням за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою його представником ОСОБА_3, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що будучи обраним народним депутатом України за рішенням Верховної Ради України в листопаді 2009 року йому на сім'ю з п'яти осіб була надана службова квартира АДРЕСА_1, а в березні 2015 року відповідач запропонував позивачу звільнити спірну квартиру. Стверджував, що він пропрацював більше як 10 років на посадах помічника-консультанта народного депутата України та на посаді народного депутата України, а тому не може бути виселений без надання іншого житла, що свідчить про існування у нього права користування спірною квартирою. Просив визнати за ним право користування квартирою № 327 у будинку № 24 по вул. Срібнокільській у м. Києві

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 вказує, що суд першої інстанції не врахував, що за позивачем необхідно визнати право користування спірною квартирою на тій підставі, що він пропрацював у організації, яка надала йому службове житло, більш як 10 років.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Судом встановлено, що у липні 2009 року позивачу, як обраному народним депутатом України, була надана службова квартира АДРЕСА_1.

У листопаді 2009 року позивач з членами своєї сім'ї вселився у зазначену квартиру та відповідно зареєструвався.

Згідно трудової книжки, позивач 27.11.2014 року був звільнений у зв'язку з достроковим припиненням повноважень Верховної Ради України.

Листом за підписом керівника Апарату Верховної Ради України № 15/13-576 від 30 березня 2015 року , позивача у березні 2015 року було повідомлено про необхідність звільнення службового жилого приміщення, проте він та члени його сім'ї займану службову квартиру не звільнили.

Відповідно ст. 126-1 ЖК УРСР та «Положення про порядок надання народним депутатам України службових приміщень і користування ними» (далі - Положення) службове жиле приміщення надається народному депутату України після набуття ним депутатських повноважень, а народні депутати України, строк депутатських повноважень яких закінчився в тримісячний строк зобов'язані звільнити займане службове приміщення з усіма особами, які з ними проживають а в разі відмови - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно з ч.6 ст. 35 Закону України «Про статус народного депутата України» (в редакції чинній на час обрання позивача народним депутатом) народному депутату на строк виконання його повноважень надається службове жиле приміщення для проживання його та членів його сім'ї, яке він зобов'язаний звільнити не пізніш як через три місяці з дня припинення депутатських повноважень.

Статтею 118 Житлового кодексу України жилі приміщення, що надаються народним депутатам України на період їх роботи на постійній основі у Верховній Раді України, включаються до числа службових за рішенням Верховної Ради України за поданням Комісії Верховної Ради України з питань Регламенту, депутатської етики та забезпечення діяльності депутатів.

Статтею 126-1 ЖК УРСР встановлено, що порядок надання народним депутатам України службових жилих приміщень і користування ними визначається окремим Положенням, затвердженим Верховною Радою України.

Пунктом 14 Положення про порядок надання народним депутатам України службових жилих приміщень і користування ними, затвердженого Постановою Верховної Ради України №286/95-ВР від 11.07.1995, визначено, що службове жиле приміщення надається народному депутату України після набуття ним депутатських повноважень.

Розподіл жилих приміщень для народних депутатів України провадиться відкрито і гласно комітетом Верховної Ради України, до компетенції якого віднесено зазначене питання.

Рішенням Комітету з питань Регламенту, депутатської етики та забезпечення діяльності Верховної Ради України від 09.07.2009 (протокол № 39) затверджено список народних депутатів України, яким відповідно до статті 35 Закону України «Про статус народного депутата України» надано службові жилі приміщення у м. Києві, у тому числі ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1.

Дата набуття депутатських повноважень - 25 травня 2006 року, дата припинення - 27 листопада 2014 року.

Відповідно до вимог статті 122 Житлового кодексу України, 05 листопада 2009 року позивачу на склад сім'ї із п'яти осіб (видано ордер на право зайняття службового жилого приміщення жилою площею 49,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України за № 246 від 24.04.2015 (форма № 3) у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано позивача та членів його сім'ї.

Постановою Верховної Ради України від 21.10.2009 № 1652-VI «Про деякі питання управління державним майном, що забезпечує діяльність Верховної Ради України» зазначена квартира була включена до числа службових жилих приміщень, яка відповідно достатті 35 Закону України «Про статус народного депутата України» може надаватися народним депутатам України на строк їх повноважень.

Пунктом 28 Положення про порядок надання народним депутатам України службових жилих приміщень і користування ними встановлено, що народні депутати України, строк депутатських повноважень яких закінчився, в тримісячний строк зобов'язані звільнити займане службове жиле приміщення з усіма особами, які з ними проживають, а в разі відмови - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно з частиною сьомою статті 35 Закону України «Про статус народного депутата України» службові жилі приміщення, призначені для заселення народними депутатами та членами їх сімей, перебувають у державній власності.

Позивача було повідомлено про необхідність звільнення займаного службового жилого приміщення, проте він та члени його сім'ї займану службову квартиру не звільнили.

Житловий будинок по вул. Срібнокільській, 24 у м. Києві перебуває на балансі Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України, яке підпорядковано Управлінню справами Верховної Ради України.

Пунктом 2.1. Положення про Управління житловими будинками передбачено, що основними цілями його створення є здійснення державного управління в галузі використання і забезпечення надійного збереження відомчого житлового фонду Управління справами Верховної Ради України, контроль за безперебійним функціонуванням всіх інженерно-технічних систем, обслуговування і утримання в належному технічному та санітарному стані будинків житлового фонду Управління справами Верховної Ради України та прилеглих до них територій.

Встановивши, що депутатські поважання позивача закінчились, а відтак - останній відповідно до п. 28 Положення втратив право користування спірною квартирою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що за позивачем необхідно визнати право користування спірною квартирою на підставі ст. 125 ЖК УРСР є безпідставними, оскільки статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок надання службового приміщення народному депутату та порядок звільнення такого, передбачений спеціальними нормами закону.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на вимогу Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є також безпідставними, оскільки дія цього Закону на правовідносини, які виникли між сторонами в межах заявленого спору, ніяк не впливає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді