АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5008/2016 Головуючий у суді першої інстанції - Батрин О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції - ОніщукМ.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23березня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Крижанівська Г.В.,

секретар Сливка А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення пені за неналежне виконання зобов'язання,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2016 закрито провадження у даній справі.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що суд дійшов безпідставного висновку про закриття провадження у справі, оскільки не дивлячись на наявність рішення суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «ХК «Київміськбуд» про стягнення пені, даний позов заявлено на іншу суму та за інший період часу.

Позивач в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомив. Колегія суддів, визнала за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки його неявка не є перешкодою для апеляційного розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 19.05.2015 до Печерського районного суд м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ПАТ «ХК «Київміськбуд», в якій позивач просив визнати його право на відшкодування пені за договором купівлі-продажу майнових прав № 20/Ф від 22.05.2013.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2015 позовну заяву повернуто позивачу (а.с. 7, 8).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.08.2015 скасовано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2015 про повернення позовної заяви, а питання відкриття провадження у справі передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 27, 28).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2015 відкрито провадження у даній справі (а.с. 49).

В судовому засіданні 30.10.2015 позивачем подано до суду клопотання про уточнення позовних вимог, зокрема позивач просив стягнути з відповідача суму пені за прострочення виконання зобов'язань на 690 днів за договором купівлі-продажу майнових прав № 20/Ф від 22.05.2013 у розмірі 50 287,20 грн. (а.с. 57, 58).

В подальшому, в письмових поясненнях від 18.11.2015 позивач просив стягнути з відповідача суму пені за прострочення виконання зобов'язань на 590 днів за договором купівлі-продажу майнових прав № 20/Ф від 22.05.2013 у розмірі 42 999,20 грн. (а.с. 72-75).

Суд першої інстанції закриваючи провадження у справі керувався п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України та виходив з того, що вимоги позивач про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав № 20/Ф від 22.05.2013 були предметом судового розгляду і є рішення суду, яке набрало законної сили, про відмову в задоволенні даних вимог.

Вказаний висновок суду не в повній мірі відповідає вимогам процесуального закону, з огляду на наступне.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.10.2014 відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні вимог до ПАТ «ХК «Київміськбуд» про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав № 20/Ф від 22.05.2013.

Означене рішення суду набрало законної сили.

Вказаним рішенням було відмовлено ОСОБА_3 у стягненні з відповідача суми пені за прострочення виконання зобов'язань на 251 день у розмірі 18 292 грн. 88 коп. (а.с. 65).

В той же час дана позовна заява подана з вимогами до ПАТ «ХК «Київміськбуд» про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав № 20/Ф від 22.05.2013, тобто за цим же договором, однак вимоги заявлені за більший період часу (590 днів прострочення) і на іншу суму (42 999,20 грн.), які, в частинах, що перевищують 251 день прострочення та суму пені в розмірі 18 292,88 грн., не були предметом судового розгляду, а відтак рішення суду щодо даних вимог не ухвалювалось.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку із відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті самі позовні вимоги, з тих самих підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає підстав закривати провадження у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про закриття провадження у справі в цілому, не з'ясувавши при цьому чи всі заявлені позивачем вимоги даного позову були предметом судового розгляду. Натомість, з рішення суду, яке набрало законної сили, та зі змісту даних позовних вимог, вбачається, що вони не є тотожними.

У відповідності з вимогами п. 3 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не перевірив та не визначився з тим, яка частина заявлених позивачем вимог вже була предметом судового розгляду, а яка ні, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду з передачею питання закриття провадження у справі (закриття провадження в частині вимог) на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року про закриття провадження у справі - скасувати, а питання закриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

Г.В.Крижанівська