Справа № 750/1784/16-ц Провадження № 22-ц/795/788/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Логвіна Т. В. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:позивача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на відчуження квартири АДРЕСА_1 до вступу в законну силу рішення суду про поділ майна.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити та унеможливити виконання рішення суду за його позовом про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, оскільки для відчудження відповідачкою квартири згода апелянта ОСОБА_5 не потрібна, згідно ст.57 ч.1 п.2 СК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2016 року ОСОБА_5 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_7 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя (а.с.3-9). Об'єктом позову була квартира АДРЕСА_1.

02.03.2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 39, що розташована у м. Чернігові по вул. П'ятницькій, 32, яка належить на праві власності ОСОБА_7, мотивуючи заяву тим, що відповідач ОСОБА_7 може продати або іншим чином реалізувати зазначену квартиру (а.с.70-71).

Відповідно до приписів частин 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно частини 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до положень ст.ст. 151, 153 ЦПК України та роз'яснень, викладених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Пунктами 4, 7 даної Постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Як, вбачається з копії договору дарування квартири від 23.12.2015 року та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_8,яка не є стороною у справі і яка набула права власності на квартиру ще до звернення позивача з позовом до суду, а тому накладення арешту на вищевказану квартиру в якості забезпечення позову, грубо порушить її право власності.

Крім того, в заяві ОСОБА_5 про забезпечення позову не наведено переконливих підстав (обставин), які б свідчили про неможливість чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, постановленої з додержанням вимог процесуального закону, відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч. 1 п.1, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:Судді: