Номер провадження: 22-ц/785/1323/16
Головуючий у першій інстанції Максимович Г. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Калараш А.А., Заїкін А.П.

При секретарі - Томашевської Т.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11.12.2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», третя особа Незалежна профспілка працівників порту

-про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в зв'язку з невиконанням рішення суду, -

ВСТАНОВИЛА:

02 листопада 2015 року позивачка звернулась до суду з позовними вимогами в котрих просила суд стягнути з ДП Іллічівський морський торгівельний порт на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.12.2014 року по 04.03.2015 року та з 27.05.2015 року по 03.08.2015 року в сумі 25468 грн.30 коп. Вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25.12.2014 року вона була поновлена на роботі та на її користь стягнуто середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 18404,10 коп. за період з 18.11.2014 року по 25.12.2014 рік. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць було допущено до негайного виконання. Посилаючись на те, що відповідач не виконав рішення суду просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 грудня 2015 року стягнуто з Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 25 грудня 2014р. по 04 березня 2015 р. та з 27 травня 2015р. по 03 серпня 2015р. в розмірі 25468,30 грн. Стягнуто з Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про відмову в заявлених вимогах, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що ОСОБА_5 не приступила до виконання своїх обов'язків та суд невірно встановив розмір середньомісячного заробітку.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, вислухавши пояснення сторін, що з'явились, перевіривши доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

За правилами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лив формальних міркувань.

Задовольняючи заявлені вимоги, районний суд виходив з того, що

відповідач не виконав рішення Іллічівського міського суду Оденської області від 25.12.2014 року в частині негайного поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що потягло за собою продовження часу вимушеного прогулу. При обчисленні розміру середньомісячного заробітку суд виходив з встановленого розміру середньоденної заробітної плати в сумі 185 грн., що встановлена рішення Іллічівського міського суду Оденської області від 25.12.2014 року котре набрало законної сили.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5-1 КЗпП держава гарантує правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Процедура виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, передбачена главою 7 Закону України «Про виконавче провадження»

Стаття 76 цієї глави встановлює порядок виконання рішення у справах про поновлення на роботі.

Виконання рішень про поновлення на роботі належить до окремої категорії справ та має наступні особливості.

За правилами ч. 5 ст. 235 КЗпП рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25 грудня 2014 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 до ДП «ІМТП», а саме; наказ директора ДП «ІМТП» від 01.10.2014 року № 494/ш-1 про припинення трудового договору та звільнення ОСОБА_5 з ДП «ІМТП» по п. і ст.40 КЗпП України визнано незаконним та скасувано; поновлено ОСОБА_5 на роботі ДП «ІМТП» на посаді головного бухгалтера комбінату громадського харчування; стягнуто з ДП «ІМТП» на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 18 вересня 2014р. по 25 грудня 2014р. в розмірі 18 404,10 грн.; рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11.02.2015р. рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25 грудня 2014р. залишено без змін (а.с.8-9).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 березня 2015р. було зупинено виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25 грудня 2014р. до закінчення виконавчого провадження (а.с.24).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015р. рішення Іллічівського міського суду від 25 грудня 2014р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2015р. залишено буз змін (а.с.10-12).

17.02.2015 року позивачка подала заяву про поновлення її на роботі.

Постановою державного виконавця від 27.07.2015р. було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №501/5052/14ц виданим 23.07.2015р. Іллічівським міським судом Одеської області про поновлення ОСОБА_5 на посаді бухгалтера комбінату громадського харчування в ДП «ІМТП» (а.с.35).

Наказом від 31.07.2015 року ОСОБА_5 поновлено на роботі на посаді бухгалтера комбінату громадського харчування, з оплатою за штатним розписом, з 01.10.2014 року.( а.с.14).

За таких обставин, районний суд прийшов правильного висновку, що підставою для негайного поновлення на роботі позивача є саме судове рішення, а не постанова державного виконавця, так як Державний виконавець лише розпочинає провадження щодо примусового виконання судового рішення про поновлення на роботі у випадку невиконання боржником рішення суду добровільно.

Судова колегія погоджується і з терміном обчислення вимушеного прогулу .

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

За приписом ст.61 ЦПК України передбачено, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ці самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

За таких обставин, встановлюючи розмір середньомісячного заробітку, районний суд правильно виходив з встановленого розміру середньомісячного заробітку відповідно рішення Іллічівського міського суду Одеської області, що складає середньоденний заробіток-185, 90 грн., а тому прийшов вірного висновку, що загальна суму середньомісячного заробітку за час продовження вимушеного прогулу становить 25468 грн.30 коп.

Судова колегія не погоджується з судженням районного суду про те, позивачка не приступила до роботи так як наказ про її поновлення був виданий лише 31.07.2015 року з котрим вона не була ознайомлена.

Доводи про неправильний розрахунок середньомісячного заробітку суперечить вимогам ст.61 ЦПК України.

Посилання на наявність двох періодів часу не є підставою для застосування різних методик обрахування середньомісячного заробітку, оскільки вимушений прогул продовжується в часі в зв'язку з невиконанням рішення суду про поновленні на роботі .

Посилання представника відповідача про те, що поновлення на роботі виконується тільки в порядку виконавчого провадження суперечить вимогам ч. 5 ст. 235 КЗпП.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи

Керуючись ст.ст. 218,308,315,317,319 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11.12.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді А.П.Заїкін

А.А.Калараш