Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Карташов О.Ю.
Справа № 415/7335/15-ц
Провадження № 22ц/782/31/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року лютого «10» дня Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Борисов Є.А., Дронська І.О.

при секретарі Коротенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луганську

апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на ухвалу

Лисичанського міського суду Луганської області від 23 грудня 2015 року

по цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права володіння чужим майном

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 23 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, як постановлену з порушенням норм процесуального права, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтуванні апеляційної скарги посилається на безпідставність висновків суду першої інстанції щодо недотримання позивачем вимог ст. 119 ЦПК України та на не вирішення судом її клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Так, ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 09.12.2015р. позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права володіння чужим майном була залишена без руху, зазначено, що заяву було подано без додержання вимог передбачених ст. 119 ЦПК України і позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви - не більше пяти днів з дня отримання копії ухвали.

22 грудня 2015 року позивачем було надана заява про усунення недоліків та копії документів до неї.

Повертаючи позовну заяву, суддя суду першої інстанції виходив із того, що позивач у визначений судом строк не усунув недоліки, зазначені в ухвалі судді від 9 грудня 2015 року, а саме: всупереч п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позивачем не вказано ціну позову щодо вимог майнового характеру, яка визначається за правилами, встановленими ст. 80 ЦПК України; всупереч п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява не містить: зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позивачем не обґрунтована обставина звільнення від сплати судового збору та не надано доказів в обґрунтування цієї обставин.

Проте, з оскаржуваною ухвалою суду погодитися не можна виходячи з наступного.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обовязків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Зазначені положення конкретизуються у ст. 3 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, як орган, наділений процесуальними повноваженнями щодо вирішення спору, має розглядати справу відповідно до норм, встановлених ЦПК України, не порушуючи при цьому право особи на судовий захист, яке гарантується Конституцією та законами України.

Суд розглядає справу на засадах змагальності та диспозитивності (ст.ст. 10,11 ЦПК України).

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, яка подається до суду першої інстанції, визначаються ст. 119 ЦПК України.

Згідно з розясненнями, наданими в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК ( 1618-15 ). У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК ( 1618-15 ) або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК ( 1618-15 ) виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК ( 1618-15 ).

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно ст.ст. 119, 121 ЦПК України суддя може залишити позовну заяву без руху тільки у випадках, вказаних в законі.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 297 ЦПК України, у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Проте, в даному випадку, недостатність доказів або їх відсутність, не може бути підставою для застосування ст.121 ЦПК України.

Згідно ч. 6 ст. 130 ЦПК України на попередньому судовому засіданні суд зясовує, які докази подані чи подаються та інші питання, повязані з підготовкою до розгляду справи.

Проте, суд першої інстанції не скористався цією можливістю зясувати питання, повязані зі змістом позовної заяви, передчасно повернувши її.

Крім того, як вбачається з тексту позовної заяви ОСОБА_2, остання просила суд звільнити її від сплати судового збору за подання цієї заяви.

Однак, суддя постановляючи ухвалу від 9.12.2015р. так і оскаржену ухвалу від 23.12.2015р., не вирішив питання щодо клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, тільки в разі незадоволення якого, заявнику надається строк для усунення цього недоліку.

Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено передчасні висновки щодо повернення позовної заяви ОСОБА_2, чим порушено її право на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції України не може бути обмежене.

За наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України).

Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 311, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Луганської області, ~

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ~ задовольнити.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 23 грудня 2015 року ~ скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий

Судді: