АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа № 643/4692/13. Головуючий 1 інст.: - Задорожна А.М.
Провадження № 22-ц/790/39/16. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: право власності.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В., Черкасова В.В.,

за участю секретаря: - Лашакової Д.І.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_8 - про виділ частки домоволодіння в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8 - про визначення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_7 звернувся в суд із вказаним позовом, який уточнив у грудні 2014 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, він є власником 53/100 частин будинку АДРЕСА_1.

Співвласниками цього ж житлового будинку є ОСОБА_6, якому належить на праві власності 36/100 частин будинку, ОСОБА_8, якій належить на праві власності 11/100 частин будинку.

Між ним та відповідачами виникають непорозуміння з приводу користування будинком, надвірними будівлями і спорудами та земельною ділянкою, що спонукає його звернутися з позовом в суд.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_7 просив суд виділити йому у натурі приміщення квартири №2, що складається з коридору 2-1 площею 4,5 кв. м., коридору 2-2 площею 5,1 кв. м., жилих кімнат 2-4 площею 7,8 м. кв., 2-3 площею 18,2 м. кв., 2-5 площею 7,9 м. кв., кухні 2-6 площею 6,8 кв. м., тамбура ІІІ, площею 3,4 м. кв., загальною площею 53,7 кв. м., в тому числі житловою площею 33,3 кв. м. кв., а також надвірні будівлі і споруди: - вбиральню літ. «Г», літній душ літ. «М», сарай літ. «Д», льох літ. «В», навіс літ. «К», огорожі №№2, 5, хвіртку №4, що більше його ідеальної частки, але відповідає фактично сформованому порядку користування.

Встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 відповідно до 2 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи №03/94 від 22 березня 2012 року, наданого експертом ТОВ «Міський центр експертиз» та виділити йому у користування земельну ділянку №І з боку проїзду, з окремим виїздом на проїзд, площею 265 кв. м., що відповідає його ідеальній частці, а ОСОБА_6, ОСОБА_8 виділити земельну ділянку АДРЕСА_2 площею 235 кв. м.

Відповідач ОСОБА_6 позов визнав частково.

При цьому посилався на те, що з 1982 року між ним та позивачем склався фактичний прядок користування земельною ділянкою, згідно з яким ОСОБА_7 користується земельною ділянкою площею 212,0 кв. м., з окремим виїздом на проїзд, а він земельною ділянкою площею 288,0 кв. м., з окремим виїздом на АДРЕСА_3

Крім того вважав, що сарай літ. «Д» з льохом літ. «В», вбиральня літ. «Г», огорожа №2 не можуть бути виділені ОСОБА_7 у натурі, оскільки останній користується ними без згоди інших співвласників будинку.

У травні 2012 року ОСОБА_6 звернувся в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_7 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, який уточнив у грудні 2014 року.

В обґрунтування зустрічного позову зазначав, що з 1982 року між співвласниками житлового будинку склався певний порядок користування будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою.

Зазначений порядок дотримувався співвласниками будинку протягом багатьох років та на даний час цей порядок користування зберігся.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_6 просив суд встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 відповідно до 1 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи №03/94 від 22 березня 2012 року, наданого експертом ТОВ «Міський центр експертиз» та виділити йому з ОСОБА_8 у користування земельну ділянку АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_7 на його користь грошову компенсацію у зв'язку із збільшенням його частики по надвірним спорудам.

ОСОБА_7 зустрічний позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Відповідачка ОСОБА_8, в особі свого представника, не заперечувала проти задоволення первісного позову ОСОБА_7 в частині виділення йому у натурі квартири №2.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_7, що стосується визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічного позову ОСОБА_6, при вирішення спору покладалася на розсуд суду.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2015 року позов ОСОБА_7 задоволено.

Виділено ОСОБА_7 у натурі на належну на праві власності частку в домоволодінні АДРЕСА_1 в будинку літ. «А-1» квартиру №2, що складається з приміщень: коридору літ. 2-1, площею 4,5 кв. м., коридору літ. 2-2, площею 5,1 кв. м., жилих кімнат літ. 2-4, площею 7,8 кв. м., літ. 2-3, площею 18,2 кв. м., літ. 2-5, площею 7,9 кв. м., кухні літ. 2-6, площею 6,8 кв. м., тамбура літ. ІІІ, площею 3,4 кв. м., загальною площею 53,7 кв. м., в тому числі житловою - 33,3 кв. м.; а також надвірні будівлі: вбиральню літ. «Г», літний душ літ. «М», сарай літ. «Д», льох літ. «В», навіс літ. «К», огорожі №№2, 5, хвіртку №4.

Надано ОСОБА_7 в користування земельну ділянку №1, з боку проїзду, з окремим виїздом на проїзд, площею 265 кв. м., що відповідає його первісній ідеальній частці, відповідно до 1 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи №03/04 від 22 березня 2012 року, з межею розподілу, яка прокладена за лінією АБВГДЖЗ: відрізок АБ, прокладений по лінії розподілу житлового будинку літ «А-1» з прибудовами; відрізок БВ довжиною1,96 м., прокладений від лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами перпендикулярно до стіни прибудови літ. «а» по існуючий огорожі; відрізок ВГ довжиною 4,4 м., прокладений паралельно стіні прибудови літ. «а» на відстані 2,0 м. від неї в точці; відрізок ГД довжиною 5,7 м., прокладений від точки Г до осевої лінії фундаменту розпочатої будівництвом будови літ. «И» (посередині фундаменту); відрізок ДЖ довжиною 1,5 м., прокладений по фундаменту розпочатої будівництвом будови літ. «И»; відрізок ЖЗ довжиною 9,4 м., прокладений по осевій лінії фундаменту розпочатої будівництвом будови літ. «И» на відстані 4,6 м. від правої межі.

Надано в користування ОСОБА_6, ОСОБА_8 земельну ділянку АДРЕСА_3 площею 235 кв. м., що відповідає їх первісній ідеальній частці.

Перерозподілено ідеальні частки і визнано, що ОСОБА_7 в домоволодінні АДРЕСА_1 належить 56/100 частин, замість 53/100 частин; ОСОБА_6 67/200 частин, замість 36/100 частин; ОСОБА_8 21/200 частини, замість 11/100 частин.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_8 про визначення порядку користування земельною ділянкою - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким виділити йому та ОСОБА_8 у спільне користування земельну ділянку площею 288 кв. м. зі сторони будинку №14.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з підстав, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення первісного та зустрічного позову з таких підстав.

Задовольняючи первісний позов ОСОБА_7 та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6, суд виходив з того, що виділу у натурі частки будинку ОСОБА_7 та визначення порядку користування земельною ділянкою між його співвласниками, необхідно провести відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №03/94 від 22 березня 2012 року ТОВ «Міський центр експертиз», оскільки запропонований експертом варіант виділу у натурі частки будинку позивача, а також встановлення порядку користування земельною ділянкою максимально наближені до ідеальних часток співвласників будинку.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно ч. ч. 1-3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на праві спільної часткової власності за ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8

Позивачу ОСОБА_7 належить на праві власності 53/100 частини житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 10 лютого 1982 року, посвідченого 11-ю Харківською держаною нотаріальною конторою за р. №1-566; відповідачу ОСОБА_6 належить на праві власності 36/100 частини житлового будинку (1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15 вересня 2011 року, виданого 11-ю Харківською держаною нотаріальною конторою за р. №6-717; 11/100 частин на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2014 року); відповідачці ОСОБА_8 належить на праві власності 11/100 частин на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2014 року (а. с. 11-12, 20, 65 том №1, 176-177, 180 том №3).

ОСОБА_7 користується в житловому будинку літ. «А-1» приміщеннями 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, в прибудові літ. «а» приміщенням 2-6 (раніше ІІ), тамбуром літ. «а2» приміщенням ІІІ (раніше ганок літ. «а2»), а також надвірними будівлями і спорудами: льохом літ. «В», сараєм літ. «Д», вбиральнею літ. «Г», що входили до розрахунку його частки при відчуженні частини будинку та особисто побудованим: сараєм літ. «Н», літнім душем літ. «М», навісом літ. «К», огорожами №№2, 5, хвірткою №4.

ОСОБА_6, ОСОБА_8 користуються в житловому будинку літ. «А-1» приміщеннями 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, в прибудові літ. «а» приміщенням І, тамбуром літ. «а2», приміщенням ІV (раніше ганок літ. «а1»), а також та надвірними будівлями і спорудами: сараєм літ. «Е», що входив до розрахунку частки ОСОБА_6 при відчуженні частини будинку та особисто побудованими: вбиральнею літ. «Л», літнім душем літ. «Р», воротами №1, хвірткою №3, колодязем №6, огорожею №7.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 особисто побудовані літній душ літ. «М», навіс літ. «К», сарай літ. «Н», огорожі №№2, 5, хвіртка №4, загальною вартістю 17 123 грн.

ОСОБА_6 особисто побудовані вбиральня літ. «Л», літній душ літ. «Р», льох літ. «П», ворота №1 , хвіртка №3, колодязь №6, огорожа №7, загальною вартістю 70 678 грн.

Виділяючи ОСОБА_7 у натурі на належну йому частку в будинку АДРЕСА_1 надвірні будівлі, а саме: - вбиральню літ. «Г», літний душ літ. «М», сарай літ. «Д», льох літ. «В», навіс літ. «К», огорожі №№2, 5, хвіртку №4, суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_7, окрім виділених йому у натурі надвірних будівель, є також власником сараю літ. «Н», вартістю 2248 грн., який також підлягав виділенню йому у натурі на його ідеальну частку у праві власності на спірний будинок.

За таких обставин, рішення суду в частині виділення ОСОБА_7 у натурі частки в будинку АДРЕСА_1, не може бути визнано колегією суддів законним та обґрунтованим і підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, тому відповідно до ст. 88 ЗК України слід брати до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Матеріали справи свідчать, що рішенням виконкому Сталінської Райради депутатів трудящих №70 від 12 травня 1959 року ОСОБА_9 надано у постійне користування земельну ділянку площею 500 кв. м. для індивідуального будівництва будинку із масиву селища ім. Кірова по АДРЕСА_2

Спірний будинок, надвірні споруди і будівлі розташовані на цій земельній ділянці та знаходяться в спільному користуванні сторін по справі.

Із пояснень ОСОБА_6 наданих в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що 53/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_10 за договором купівлі-продажу від 10 лютого 1982 року. У 1985 році ОСОБА_7 встановив огорожу №5, яка розділив земельну ділянку площею 500 кв. м. на земельну ділянки площею 212 кв. м., якою користується ОСОБА_7 по теперішній час, та земельну ділянку площею 288 кв. м., якою користується він з ОСОБА_8 по теперішній час На земельній ділянці площею 288 кв. м. він у 2011 році самочинно розпочав будівництво гаража літ. «И», збудувавши під нього фундамент.

Вказані обставини не спростовував в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_7, зазначивши, що дійсно у 1985 році він встановив огорожу, яка розділила земельну ділянку на дві її окремі частини, якими він та ОСОБА_6 користуються по теперішній час. На земельній ділянці, яка виділена йому за рішенням суду у користування, дійсно розташований фундамент гаража, будівництво якого самочинно розпочав ОСОБА_6

Із ксерокопій технічних паспортів, виданих КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на ім'я ОСОБА_7, ОСОБА_6 вбачається, що спірна земельна ділянка розділена огорожею літ. №5 на дві окремі частини індивідуальними в'їздами (а. с.6-10 том №1, 220-222 том №3).

Наведене свідчить, що з 1985 року по теперішній час між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, ОСОБА_8 фактично сформувався порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, згідно з яким ОСОБА_7 користується земельною ділянкою площею 212,0 кв. м., розташованою зі сторони проїзду, а ОСОБА_6, ОСОБА_8 користуються земельною ділянкою площею 288,0 кв. м., розташованою зі сторони АДРЕСА_2

Визначаючи порядок користування земельною ділянкою між співвласниками будинку, суд першої інстанції не врахував вказані обставини та помилково дійшов висновку про необхідність встановлення порядку користування земельною ділянкою між сторонами відповідно до 1 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи №03/04 від 22 березня 2012 року.

За таких обставин, рішення суду в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, не може бути визнано колегією суддів законним та обґрунтованим та підлягає скасуванню.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 9 вересня 2015 року задоволення клопотання ОСОБА_6 про призначення судової будівельно-технічної експертизи та призначено у справі повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено спеціалістам ХНДІСЕ М.С. Бокаріуса (а. с.231-232 том №3).

Згідно висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи №1964/1216/1217 від 22 лютого 2016 року ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса на належні ОСОБА_7 53/100 частини будинку АДРЕСА_1 можливо виділити у натурі в житловому будинку літ. «А-1» - коридор 2-1 площею 4,5 кв. м., коридор 2-2, площею 5,1 кв. м., загальною вартістю 44 633 грн., жилу кімнату 2-3 площею 18,2 кв. м., жилу кімнату 2-4, площею 7,8 кв. м., жилу кімнату 2-5 площею 7,8 кв. м.; в літ. «а» кухню 2-6 площею 6,8 кв. м., загальною вартістю 7099 грн. 50 коп., а всього по житлових будівлях на суму 51 732 грн. 50 коп.; по надвірним спорудам - тамбур літ. «а2» вартістю 2773 грн., льох літ «В» вартістю 3656 грн., сарай літ. «Д» вартістю 9953 грн., вбиральню літ. «Г» вартістю 1569 грн., літній душ літ. «М» вартістю 5123 грн., навіс літ. «К» вартістю 5184 грн., сарай літ. «Н» вартістю 2248 грн., огорожу №2 вартістю 2507 грн., огорожу №5 вартістю 1197 грн., хвіртку №4 вартістю 864 грн., а всього по надвірним спорудам на суму 35 074 грн.

Ідеальні частки співвласників будинку ( з урахуванням того, що ОСОБА_7 особисто побудовані літній душ літ «М», навіс літ. «К», сарай літ. «Н», огорожі №№2, 5, хвіртка №4 загальною вартістю 17 123 грн.; ОСОБА_6 особисто побудовані вбиральня літ. «Л», літній душ літ «Р», льох літ. «П», ворота №1, хвіртка №3, колодязь №6, огорожа №7, загальною вартістю 70 678 грн.) перерозподіляються наступним чином: ОСОБА_7 - 40/100 часток, ОСОБА_6 - 54/100 часток, ОСОБА_8 - 6/100 часток.

Фактично співвласники будинку користуються будівлями та спорудами, які входили до розрахунку часток станом на 26 січня 1982 року, право на які отримано ними за договором купівлі-продажу, за свідоцтвом про право на спадщину за законом, рішеннями Московського районного суду м. Харкова та особисто побудованими будівлями та спорудами, а тому розрахунок грошової компенсації у зв'язку з перерозподілом ідеальних часток співвласників будинку - не виконується (а. с. 2-50 том №4).

Запропонований судовою будівельно-технічною, оціночно-будівельною та земельно-технічною експертизою №1964/1216/1217 від 22 лютого 2016 року варіант виділу частки, не порушує прав співвласників будинку ОСОБА_6, ОСОБА_8, а тому судова колегія вважає за необхідне провести виділ у натурі частки ОСОБА_7 із майна, що є у спільній частковій власності за вказаним варіантом експертизи.

Висновком судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи №1964/1216/1217 від 22 лютого 2016 року ХНДІСЕ М.С. Бокаріуса запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою АДРЕСА_1

Згідно І варіанту висновку експертизи пропонується виділити за фактичним користуванням співвласнику ОСОБА_7 земельну ділянку №1 з окремим виїздом на проїзд, площею 212,0 кв. м., що на 53 кв. м. менше чим покладено; співвласникам ОСОБА_6, ОСОБА_8 земельну ділянку АДРЕСА_2

Межі фактичного користування земельною ділянкою співвласників будинку проходять таким чином: т. А поділяє межу земельної ділянки по червоній лінії на відрізки розмірами 5, 95 м. та 4,95 м., 8,5 м.; відрізок БВ проходить по прямій лінії (по існуючій огорожі №5) довжиною 1,96 м.; відрізок ВГ проходить по прямій лінії (по існуючій огорожі №5) довжиною 1,55 м.; відрізок ГД проходить по прямій лінії (по існуючій огорожі №5) довжиною 15,05 м.; т. Д поділяє тильну межу на відрізки розмірами 9,0 та 8,0 м. ( а. с.27 том №4)

Згідно ІІ варіанту висновку експертизи пропонується виділити у користування ОСОБА_7 земельну ділянку №1 з окремим виїздом на проїзд, площею 265,0 кв. м.; співвласникам ОСОБА_6, ОСОБА_8 земельну ділянку АДРЕСА_3 площею 235,0 кв. м.

Межі користування земельною ділянкою співвласників будинку проходять таким чином: т. А поділяє межу земельної ділянки по червоній лінії АДРЕСА_3 на відрізки розмірами 5, 95 м. та 4,95 м., 8,5 м.; відрізок АБ прокласти по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1» та прибудови літ. «а»; відрізок БВ прокласти по прямій лінії (по існуючій огорожі №5) довжиною 1,96 м.; відрізок ВГ прокласти по прямій лінії, паралельно стін прибудови літ. «а» (т. Г на відстані 2,0 м. від літ. «а»), довжиною 4,4 м.; відрізок ГД прокласти по прямій лінії, від т. Г до осевої лінії фундаменту розпочатого будівництва літ. «И», довжиною 5,7 м.; відрізок ДЖ прокласти по прямій лінії, по фундаменту розпочатого будівництва літ. «И», довжиною 1,5 м.; відрізок ЖЗ прокласти до тильної межі, т. З поділяє тильну межу на відрізки розмірами 12,4 м. та 4, 6 м. (а. с.28-29 том №4).

Колегія суддів вважає за необхідне визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками будинку АДРЕСА_1 відповідно до І варіанту висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи №1964/1216/1217 від 22 лютого 2016 року, оскільки він фактично відповідає сформованому з 1985 року порядку користування земельною ділянкою між співвласниками будинку, а також не ущемляє законні права когось зі співвласників, не позбавляє їх можливості належно користуватися своєю частиною будинку, не виключає їх з числа користувачів земельної ділянки, не суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам.

В іншій частині у задоволенні первісного позову ОСОБА_7 та зустрічного позову ОСОБА_6 слід відмовити, оскільки підстав для визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до 1 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи №03/94 від 22 березня 2012 року, складеного експертом ТОВ «Міський центр експертиз», а також стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 грошової компенсації у зв'язку із збільшенням його частики по надвірним спорудам, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити - частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_7 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити - частково.

Виділити у натурі ОСОБА_7 на належні йому 53/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 у житловому будинку літ. «А-1» - коридор 2-1 площею 4,5 кв. м., коридор 2-2, площею 5,1 кв. м., жилу кімнату 2-3 площею 18,2 кв. м., жилу кімнату 2-4, площею 7,8 кв. м., жилу кімнату 2-5 площею 7,8 кв. м.; в літ. «а» кухню 2-6 площею 6,8 кв. м., а всього по житлових будівлях на суму 51 732 грн. 50 коп.; по надвірним спорудам - тамбур літ. «а2», льох літ «В», сарай літ. «Д», вбиральню літ. «Г», літній душ літ. «М», навіс літ. «К», сарай літ. «Н», огорожі №2, №5, хвіртку №4, а всього по надвірним спорудам на суму 35 074 грн.

Встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 відповідно до 1 варіанту висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи №1964/1216/1217 від 22 лютого 2016 року ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Виділити ОСОБА_7 у користування земельну ділянку №1 площею 212,0 кв. м., з окремим виїздом на проїзд.

Виділити ОСОБА_6, ОСОБА_8 у спільне користування земельну ділянку АДРЕСА_3

Перерозподілити ідеальні частки власників житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_7 право власності на 40/100 часток житлового будинку, замісто раніше належавших йому 53/100 часток; визнати за ОСОБА_6 права власності на 54/100 часток житлового будинку, замісто раніше належавших йому 36/100 часток; визнати за ОСОБА_8 право власності на 6/100 часток житлового будинку, замісто раніше належавших їй 11/100 часток.

В іншій частині у задоволенні первісного позову ОСОБА_7 та зустрічного позову ОСОБА_6 - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: