Справа № 469/1158/15-ц
2/469/62/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючої судді - Гапоненко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання - Потриваєвої М.А.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Березанка цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_2 ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» 11 вересня 2015 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що сторонами 14.09.2007 року укладено кредитний договір № DNABAF10720017 про надання кредиту у розмірі 22819,06 дол. США на термін до 13.09.2014 року. Умовами договору передбачено обов"язок відповідача щомісячно сплачувати заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами, а також встановлено обов"язок відповідача у випадку порушення зобов"язань сплачувати відсотки у подвійному розмірі від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

У порушення умов договору відповідач свої зобовязання не виконав, в результаті чого станом на16.07.2015 року виникла заборгованість у сумі 86506,03 дол. США, що за курсом НБУ становить 1911783,26 грн., у тому числі 22477,42 дол. США - заборгованість за кредитом, 14889,43 дол. США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 49139,18 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Тому позивач спросив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з"явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позовних вимог.

Відповідач до суду не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заперечення проти позову, мотивовані тим, що 22.01.2013 року Октябрським районним судом м.Полтави ухвалено рішення за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до нього та ОСОБА_4, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNABAF10720017 від 14.09.2007 року в сумі 36002,48 дол. США витребувано шляхом вилучення заставне майно - автомобіль GREAT WALL SAFE, 2006 року випуску випуску. Після реалізації виконавчою службою Березанського РУЮ вилученого автомобіля отримані кошти були направлені на погашення боргу, а тому відповідач вважає звернення позивача з новим позовом до суду намаганням повторно безпідставно отримати кошти і просить відмовити у позові.

Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на неправомірність умов договору щодо включення до початкової суми кредиту коштів на сплату у майбутньому страхових платежів, що порушує права відповідача як споживача, самостійне перерахування позивачем сплачених у погашення заборгованості за вказаним кредитним договором коштів на погашення заборгованості відповідача за іншим кредитним договором.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобовязального права.

Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем та відповідачем відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 14.09.2007 року укладено кредитний договір № DNABAF10720017, згідно з яким банком надано відповідачу кредит на споживчі цілі (придбання автомобіля Great Wall) в сумі 31396,86 дол. США строком до 13.09.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.08% на місяць (з листопада 2008 року - 12.12%), які нараховуються на суму залишку за кредитом, з кінцевим терміном повернення 13.09.2014 року, а відповідач зобов"язався щомісяця надавати банку кошти в сумі 381.42 дол.США для погашення заборгованості, що складається з заборгованості по кредиту, відсотках, винагороди.

З метою забезпечення виконання зобов"язань відповідача за вказаним договором сторонами було укладено договір застави автотранспорту (а.с.87-89) належного відповідачеві автомобіля Great Wall, модель SAFE, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджені копією кредитного договору (а.с.7-9), а також встановлені рішенням Октябрьського районного суду м.Полтави від 22.01.2013 року, яким позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про звернення стягнення задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNABAF10720017 від 14.09.2007 року в сумі 36002,48 дол. США, яка існувала станом на 18.07.2012 року, витребувано у ОСОБА_3 та передано у заклад (володіння) шляхом вилучення Публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" предмет застави автомобіль Great Wall, модель SAFE CC6460 DY, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, та звернуто стягнення на зазначений автомобіль шляхом продажу його Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також з наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України (а.с.77-78, 81-83).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідач свої зобов"язання за вказаним кредитним договором не виконував, що вбачається з вказаного рішення суду, та підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.4-5) та випискою з особового рахунку відповідача (а.с.39-45).

На підставі рішення Октябрьського районного суду м.Полтави від 22.01.2013 року предмет застави - автомобіль Great Wall, модель SAFE CC6460 DY, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_1, було у березні 2014 року витребувано у ОСОБА_3 і передано ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.79-80, 91); 26.02.2015 року кошти у сумі 1432,85 дол. США спрямовано позивачем на оплату заборгованості за кредитним договором (а.с.5 на звороті, а.с.45).

Реалізація предмета застави Державною виконавчою службою не проводилась та не передбачалась вказаним рішенням суду; виконавче провадження закінчене у зв"язку з його фактичним виконанням шляхом передачі автомобіля представнику ПАТ КБ "ПриватБанк", що вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с.80).

Після реалізації предмета застави погашення всієї суми кредитної заборгованості не відбулось.

Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача станом на 16.07.2015 року складає 86506,03 дол. США, у тому числі 22477,42 дол. США - заборгованість за кредитом, 14889,43 дол. США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 49139,18 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Зважаючи на те, що звернення стягнення на предмет застави є не єдиним способом захисту прав кредитора, після того як вказаний спосіб захисту не призвів до належного виконання зобов'язання за кредитним договором, банк не позбавлений права звернутися до суду із позовом про стягнення кредитної заборгованості у загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК, якщо договором встановлено обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Посилання представника відповідача на самостійне перерахування позивачем сплачених у погашення заборгованості за вказаним кредитним договором коштів на погашення заборгованості відповідача за іншим кредитним договором належними доказами не доведено.

Таким чином вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими.

Визначаючи суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з такого.

Пунктом 1 ч.2 ст.258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 03.09.2014 № 6-100цс14, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Суд визнав неправильним стягнення пені за весь час прострочення, оскільки пеня підлягала стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову.

Тому суд визначає суму пені, яка підлягає стягненню з відповідача, з врахуванням позовної давності в один рік з 11.09.2014 року, в розмірі 9777.52 долари США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 264134,88 грн.

Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, складає 47144,37 долари США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 1273581,91 грн., у тому числі заборгованість за кредитом 22477.42 доларів США, що за курсом НБУ становить 607216,42 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 14889.43 доларів США, що за курсом НБУ становить 402230,61 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань 9777.52 долари США, що за курсом НБУ становить 264134,88 грн.

Щодо посилань представника відповідача на неправомірність умов договору про включення до початкової суми кредиту коштів на сплату у майбутньому страхових платежів суд зазначає таке.

Відповідно до п.7.1 кредитного договору банк зобов"язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом перерахування готівки на розрахунковий рахунок підприємства ООО "Автоприват" у розмірі 31396,87 дол. США, у тому числі, зокрема, на придбання автомобіля 21373.14 дол. США, страхові платежі перший рік - 1225.40 дол.США, страхові платежі в сумі 8577,80 дол.США у випадках та у порядку, передбачених п.п.2.1.3 та 2.2.7 даного договору.

Як вбачається з п.2.1.3 та п.2.2.7 кредитного договору, сторони домовились про сплату банком чергових страхових платежів за договором страхування заставного майна та іншими передбаченими кредитним договором договорами страхувнаня за рахунок кредиту у випадку ненадання позичальником документів про сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел.

Таким чином, суми чергових страхових платежів не були включені до початкової суми кредиту, а додавались до неї відповідно до вказаних положень кредитного договору після сплати страхових платежів банком, що підтверджено розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку відповідача.

На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_2 ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_2 ПриватБанк на р/рахунок 3111, МФО 305299, , в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором 47144,37 долари США, що за курсом НБУ становить 1273581 (один мільйон двісті сімдесят три тисячі п"ятсот вісімдесят одну) гривню 91 копійку, у тому числі заборгованість за кредитом 22477.42 доларів США, що за курсом НБУ становить 607216,42 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 14889.43 доларів США, що за курсом НБУ становить 402230,61 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань 9777.52 долари США, що за курсом НБУ становить 264134,88 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_2 ПриватБанк" в рахунок сплаченого судового збору 1991.37 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 29.02.2016 року.

Суддя :