АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Лисака І.Н., Міцнея В.Ф.,

секретар: Шерівська Ю.А.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_3, Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 03 квітня 2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 07/К-08-АПЗ, за умовами якого ОСОБА_3 відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування у розмірі 150 000,00 грн..

30 червня 2010 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань «Укрпромбанку» на користь ПАТ «Дельта Банк», яким до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_3

Зазначав, що з метою належного виконання умов кредитного договору 03 квітня 2008 року між первинним кредитором та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 07/Znop-08-АПЗ.

Оскільки ОСОБА_3 неналежним чином виконувались умови договору, станом на 15 серпня 2015 року виникла заборгованість в сумі 335 656,98 грн., яку просив стягнути на їх користь з поручителя ОСОБА_4.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2015 року в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Порука за даним кредитним договором не припинена та діє до повного виконання сторонами взаємних зобовязань.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Дельта Банк» в установлений термін не предявив вимогу про стягнення заборгованості до поручителя, а тому порука вважається припиненою.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 03 квітня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 07/К-08-АПЗ, відповідно до умов якого банк надав, а позичальник отримав кредит в розмірі 150 000 грн..

З метою забезпечення виконання кредитного договору за зазначеним вище грошовим зобов'язанням 03 квітня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 07/Zпор-08-АПЗ, за яким остання поручається перед кредитором за виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором та у разі неналежного їх виконання поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність. Строк дії договору поруки не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Чернівецької області від 22 жовтня 2012 року за позовними вимогами ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3, з останнього на користь кредитора було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 07/К-08-АПЗ у розмірі 172 428,71 грн..

Частиною 1 та 2 статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, право пред'явлення вимоги до поручителя (як направлення/вручення вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення позову) обмежено шестимісячним строком від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Згідно з п.16 договору поруки від 03 квітня 2008 року встановлено, що цей договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором.

Отже, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду справи з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх судів України.

В постанові ВСУ від 17 вересня 2014 року у справі № 6-125 цс 14 наголошено, що пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та пені у 2012 році, а саме, позов до ФОП ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, банк використав передбачене ч. 2 ст.1050 ЦК України право на односторонню зміну умов кредитного договору, відповідно до пункту 5.2.6. кредитного договору змінив строк виконання основного зобов'язання і зобов'язаний був пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців з цієї дати.

Позовні вимоги до поручителя банк пред'явив лише в серпні 2015 року.

За таких обставин, суд першої інстанції, установивши, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором, та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений ним відповідно до умов кредитного договору, не пред'явив протягом шести місяців вимоги до поручителя про виконання зобов'язання, дійшов правильного висновку про те, що зобов'язання ОСОБА_4 за договором поруки згідно вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України припинилися.

Доводи апелянта ПАТ «Дельта Банк» про те, що заборгованість за даним кредитним договором не погашена і порука припиняється не в цілому щодо кредитного договору, а лише в певній частині, є необґрунтованими, оскільки строк виконання основного зобов'язання був змінений, а кредитор протягом шести місяців від дня настання цього строку не пред'явив вимоги до поручителя про виконання зобов»язання.

Також твердження апелянта про те, що банк своєчасно пред'явив вимоги до поручителя про стягнення кредитної заборгованості базується на помилковому тлумаченні норм матеріального закону та не враховує прецедентну практику Верховного Суду України у даних правовідносинах.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий:

Судді: