Провадження № 2/522/2114/16
26 січня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Кравчук Т.С.,
при секретарі Антонецькому С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Товарна біржа «Центральна Одеська біржа», про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
До Приморського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою, у якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3891 від 06.12.1997 року, а саме АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа».
У судове засідання ОСОБА_1 звернулася з заявою, у якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач та третя особа до судового засідання не зявилися, сповіщалися належним чином, причини неявки не повідомили.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 06.12.1997 року був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3891, а саме АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа».
Позивачка передала відповідачу грошові кошти за квартиру, зареєструвалася та на даний час проживає у ній.
Договір купівлі-продажу був укладений на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа»та зареєстрований у КП «ОМБТІ та РОН».
Таким чином, усі зобов'язання по договору купівлі-продажу № 3891 від 06.12.1997 року були виконані в повному обсязі.
Оскільки на той час був чинним Закон України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, відповідно до ст.15 якого, сторони нотаріально не посвідчили договір купівлі-продажу.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 16 ЦК України єдиним правовим способом захисту прав позивача буде визнання в судовому порядку договору купівлі-продажу дійсним.
Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності з ч.2 ст. 47 ЦК України (1963), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка підлягає нотаріальному засвідченню, а друга сторона ухиляється від нотаріального засвідчення угоди, суд вправі на вимогу сторони яка виконала угоду, визнати її дійсною.
На підставі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов ОСОБА_1 в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Товарна біржа «Центральна Одеська біржа», про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3891 від 06.12.1997 року, а саме АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа».
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Суддя: 26.01.2016