АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/461/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 81 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_6 на постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_7 про арешт майна і заборону відчуження,-

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_6, який підтримав доводи апеляційної скарги, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_7 про арешт майна і заборону відчуження .

Скаржник посилався на те, що на виконанні державного виконавця Центрального відділу ДВС ЧМУЮ ОСОБА_7 знаходиться виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.11.2014 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_8 С А боргу в сумі 9742 грн..

Постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС ЧУЮ ОСОБА_7 від 25.11.2014 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_6 та заборонено відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_6

Постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС ЧУЮ ОСОБА_7 від 05.03.2015 року накладено арешт на земельну ділянку за адресою вул. Братів Манько, 30 в с. Вергуни, Черкаського району, Черкаської області, що належить на праві власності ОСОБА_6 відповідно до акту на право власності на земельну ділянку № ЯЕ 627718 та арешт на квартиру № 392 розташовану по вул. С. Смірнова, 2 в м. Черкаси.

ОСОБА_6 вважає вищевказані постанови незаконними та просить суд їх скасувати.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2015 року скаргу ОСОБА_6 на постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_7 про арешт майна і заборону відчуження від 25.11.2014 року та постанову від 05.03.2015 року у виконавчому провадженні №45595946 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що дана ухвала є незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати і направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Обговоривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

По справі встановлено, що на виконанні державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби (ДВС) Черкаського міського управління юстиції (МУЮ) ОСОБА_7 знаходиться виконавчий лист Придніпровського районного суду м.Черкаси від 13.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 С А боргу в сумі 9742 грн. .

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби (ДВС) Черкаського міського управління юстиції (МУЮ) ОСОБА_7 від 25.11.2014 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_6 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_6.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби (ДВС) Черкаського міського управління юстиції (МУЮ) ОСОБА_7 від 05.03.2015 року накладено арешт на:

1) земельну ділянку за адресою вул. Братів Манько,30 в с. Вергуни, Черкаського району, Черкаської області, що належить на праві власності ОСОБА_6 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії № ЯЕ 627718 , з кадастровим №:05:000:0915;

2) квартиру № 392, розташовану по вул. С. Смірнова, 2 в м. Черкаси, що належить боржнику ОСОБА_6; та заборонено відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_6 (ар. спр.5).

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб ), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5, зі змінами в чинній редакції.

Посилаючись на те, що вищевказані постанови про накладення арешту на майно і заборону його відчуження винесені головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби (ДВС) Черкаського міського управління юстиції (МУЮ) в порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» і положень Інструкції про проведення виконавчих дій та з грубим порушенням його прав як боржника у виконавчому проваджені , ОСОБА_6 оскаржив зазначені постанови до суду 22.04.2015 року. Просив розглянути його скаргу, керуючись ст.ст. 383-385; 387 ЦПК України, на підставі діючих матеріальних норм , просив визнати неправомірними обидві вказані постанови, скасувати кожну з них та задовільнити його вимогу як боржника про забезпечення його прав, передбачених законом у виконавчому провадженні , в тому числі і на одержання документів виконавчого провадження, на самостійне виконання рішення у встановлені строки.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 вересня 2015 року скарга ОСОБА_6 була задоволена. Обидві постанови головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби (ДВС) Черкаського міського управління юстиції (МУЮ) від 25.11.2014 року про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_6 та про заборону його відчуження, та постанову від 05.03.2015 року про накладення арешту на земельну ділянку за адресою вул. Братів Манько, 30 в с. Вергуни, Черкаського району, Черкаської області, яка належить ОСОБА_6 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ№627718, також на квартиру № 392, розташовану в будинку по вул. С.Смірнова,2 в м. Черкаси скасовано (ар. спр. 51-53).

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 08 грудня 2015 року задоволена апеляційна скарга Центрального відділу держаної виконавчої служби (ДВС) Черкаського міського управління юстиції.

Вищенаведена ухвала Придніпровського райсуду м. Черкаси від 04 вересня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_6 на дії головного державного виконавця Центрального відділу держаної виконавчої служби (ДВС) Черкаського міського управління юстиції, зацікавлена особа ОСОБА_8, про скасування постанов про арешт майна та заборону його відчуження , - скасовано з передачею поставленого питання на новий розгляд до Придніпровського райсуду м. Черкаси (ар. спр. 86-89).

Як видно з ухвали апеляційного суду, до такого висновку судова колегія прийшла, пославшись на порушення судом порядку, встановленого для розгляду скарги на дії державного виконавця. Крім того, колегія звернула увагу на те, що державний виконавець в своїх запереченнях на скаргу вказував на порушення автором скарги строків для звернення із скаргою, встановлених ст.385 ЦПК України, зазначивши, що на таке суд уваги не звернув.

Встановлено, що дана справа була передана до Придніпровського райсуду м. Черкаси і прийнята в провадження суддею зазначеного суду Дудаєвим С.О. 17 грудня 2015 року (ар. спр. 94).

Встановлено також, що 21 грудня 2015 року суддею Придніпровського райсуду м. Черкаси одноособово постановлено ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 на постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_7 про арешт майна і заборону відчуження від 25 листопада та від 05 березня 2015 року у виконавчому провадженні №45595946 залишено без розгляду.

При цьому зауважено, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

При постановленні вищевказаної ухвали від 21 грудня 2015 року, суддя, як вбачається з ухвали, виходив з того, що боржник ОСОБА_6 пропустив без поважних причин встановлений законом десятиденний строк на оскарження дій державного виконавця та не додав клопотання про поновлення або продовження строку для подання скарги на постанову державного виконавця, в звязку з чим, враховуючи положення ст. 72 ЦПК України, розяснення в абз. 4 п.16 Постанови Пленуму ВССУ №6 від 07.02.2014 року (помилково зазначена дата 27.02.2014 року) «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга на дії державного виконавця залишається без розгляду.

Проте, з таким висновком не можна погодитися в повному обсязі.

У відповідності із ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду:

- у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

- у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно ст.72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_6 своєчасно не був обізнаний про винесення державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби (ДВС) Черкаського міського управління юстиції (МУЮ) постанов про арешт належного йому майна з оголошенням заборони відчуження такого, від 25.11.2014 року та від 05.03.2015 року, які в даному випадку боржником оскаржуються.

Відповідно до ч.4 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або відповідним органам.

Хоча в запереченнях на скаргу державний виконавець стверджує про те, що своєчасно копії постанов були відправлені боржнику і ним отримані, реальних доказів щодо цього не додано.

Однак з матеріалів справи вбачається, що 12.03.2015 року ОСОБА_6 звертався до начальника Центрального відділу державної виконавчої служби (ДВС) Черкаського міського управління юстиції (МУЮ), із заявою в якій вказував про винесення державним виконавцем вищезазначених постанов про арешт його майна від 25.11.2014 року та від 05.03.2015 року у виконавчому провадженні №45595946, та зазначаючи, що сума боргу значно менша ніж коштує арештоване майно, просив скасувати арешти, звернути стягнення в першу чергу на земельну ділянку. Копія такої заяви знаходиться на ар. спр. 24. Така заява вже беззаперечно свідчить про те, що на вказану дату 12.03.2015 року ОСОБА_6 було відомо про наявність постанов, винесених дежвиконавцем 25.11.2014 року та 05.03.2015 року, з чого і слід виходити.

Встановлено, що із скаргою на дії державного виконавця на вказані постанови ДВС про арешт майна боржника та заборону його відчуження боржник ОСОБА_6 звернувся 22.04.2015 року (ар. спр.1), тобто з пропуском строку для звернення із скаргою.

Вирішуючи одноособово питання про прийняття скарги ОСОБА_6 до провадження та призначення її до розгляду, суддя Придніпровського райсуду належним чином не зясував обставин справи, і саме причини пропуску заявником строку для подання до суду скарги на постанови державного виконавця.

Суддя, як вбачається, обмежився формальною підставою - - відсутністю клопотання від боржника скаржника про поновлення або продовження строку для подання скарги на постанову державного виконавця і, враховуючи положення ст.72 ЦПК України, розяснення в абз . 4 п.16 Постанови Пленуму ВССУ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», залишив скаргу ОСОБА_6 без розгляду.

В засіданні судової колегії ОСОБА_6 надав довідку за №51, видану на його імя КНП «ОСОБА_10 міська поліклініка » ЧМР від 15.03.2016 року про те, що він знаходився на амбулаторному лікуванні з 02.03.2015 року по 20.03.2015 року з приводу гострого артриту лівого плечового суглобу, та довідку за №3010, видану на його імя Першою ОСОБА_10 міською лікарнею 22.04.2015 року, з якої вбачається, що в період з 23 березня 2015 року по 22.04.2015 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в гастроентерологічному відділенні зазначеної медичної установи.

Наведене, таким чином , свідчить про те, що ОСОБА_6 встановлений законом 10 денний строк для звернення із скаргою до суду на дії чи бездіяльність, на постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби (ДВС) Черкаського міського управління юстиції (МУЮ) пропущений по поважній причині, оскільки боржник хворів, що належним чином не зясовано судом.

За таких обставин у відповідності із положеннями вищенаведених статей 72 та 385 ЦПК України строк для звернення до суду із скаргою на дії чи бездіяльність або на постанови державного виконавця може бути поновлено або продовжено боржнику.

Слід зауважити, що в даному випадку для розгляду питання щодо поновлення чи подовження строку для звернення до суду із скаргою не обовязковою є наявність клопотання про це учасника судового процесу, що не враховано судом.

Отже, доводи апелянта ОСОБА_6 про те, що неповне дослідження матеріалів справи, не зясування належним чином всіх обставин останньої в даному випадку потягло постановлення незаконної ухвали, - заслуговують на увагу.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що судом не розглянуто скаргу боржника ОСОБА_6 по суті поставленого питання в звязку з порушенням порядку , встановленого для вирішення скарги, судова колегія вважає за необхідне скасувати ухвалу судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2015 року як необґрунтовану, повернувши матеріали справи до суду першої інстанції для розгляду скарги, поставлених в ній питань належним чином.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 314, 317, 218 ЦПК України, судова палата,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2015 року по даній справі скасувати.

Повернути матеріали даної справи до суду першої інстанції на новий розгляд скарги ОСОБА_6 стосовно поставленого питання щодо визнання неправомірними і скасування постанов державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 25 листопада 2014 року та 05.03.2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :