Справа № 133/2532/15-ц Провадження № 22-ц/772/1200/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39 Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів Стадник І.М., Міхасішин І.В.,

при секретарі: Маркевич Я.С.

з участю: позивача ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

апелянта ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23.09.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5 до Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини ,-

ВСТАНОВИЛА:

09.09.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 звернулись в суд з позовом до Сестринівської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 померлої 16.10.2002 року, який пропустили так як не знали, що подача заяви стала обовязковою з січня 2004 року і прийняття спадщини шляхом фактичного вступу у її володіння та розпорядження спадковим майном було скасоване.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23.09.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_5 задоволені повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення районного суду, посилаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи і неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким у задоволенні позовних вимог позивачів відмовити.

В судовому засіданні апелянт підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивачів просили відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 309 ЦПК України передбачає вичерпний перелік підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення .

Мотивами скасування рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23.09.2015 року на думку колегії суддів є:

- неповне з»ясування районним судом обставин справи;

- недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

- порушення норм процесуального права;

- неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги ,суд першої інстанції вважав, що строк для прийняття спадщини позивачі пропустили з поважних причин, оскільки їм не було відомо, що подача заяви стала обовязковою з січня 2004 року і прийняття спадщини шляхом фактичного вступу у її володіння та розпорядження спадковим майном було скасовано.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

При розгляді справи суд першої інстанції неповно з»ясував усі обставини справи, не витребував спадкової справи за померлою ОСОБА_6, не встановив чи після смерті матері позивачів відкривалась спадщина та чи прийнята вона іншими спадкоємцями, не встановив коло усіх спадкоємців.

Судом встановлено, що 16.10.2002 року померла мати позивачів ОСОБА_6

Після її смерті відкрилась спадщина, на належне їй майно - земельна частка ( пай) 3, 68 умовних кадастрових гектари, які знаходились у власності СБК «Грушевського» с. Сестринівка, що підтверджується витягом з технічної документації по паюванню земель колективної власності.

При розгляді справи судом першої інстанції не було взято до уваги розяснення, що містяться у Постанові Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до яких, при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до п.5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами (ст. 549 ЦК УРСР) було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Як встановлено колегією суддів, на час відкриття спадщини ОСОБА_4 був неповнолітнім ( 16 років), навчався у Сестринській середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів та проживав разом з покійною матір»ю за адресою с. Сестринівка по вул. Залізнична буд. № 70, а отже він є таким, що фактично прийняв спадщину.

З матеріалів справи не вбачається, що позивачі прийняли спадщину шляхом фактичного вступу у її володіння та розпорядження спадковим майном.

Доказів про постійне місце проживання з покійною, ведення з нею спільного господарства, наявність взаємних прав та обовязків позивачами суду надано не було.

Поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що за правилами ЦК УРСР особи, які не прийняли спадщину в установлений законом шестимісячний строк, мають право звернутись до суду з вимогою про продовження строку для прийняття спадщини, а не про визначення додаткового строку. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

Таким чином, посилання позивачів, що ОСОБА_4 не є належним відповідачем є безпідставним.

Колегія суддів погоджується з позицією апелянта про те, що причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, зазначена позивачами не є поважною.

Не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви, як: юридична необізнаність позивачів щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік. Така практика узгоджується із розясненнями, що містяться в Постанові Пленуму ВСУ від 24.06.1983 року № 4 « Про практику розгляду судами України справ про спадкування».

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд не врахував, що жодних доказів про наявність причин, повязаних з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк, після смерті матері позивачами не надано.

Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи, що позивачами не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, висновки суду не ґрунтуються на доказах у справі та зазначених нормах матеріального права, тому відповідно до ч.1 п.2 ст.307 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст. ст. 549 ЦК УРСР, керуючись ст. ст. 60, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23.09.2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_5 до Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

/підписи/

Згідно з оригіналом: