Провадження № 2/344/2340/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП Івано-Франківська муніципальна інвестиційна управляюча компанія про визнання незаконними та недійсними актів приймання-передачі, скасування нарахування платежу, -

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що позивачка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому відповідач замінив електрощитову. На думку позивача відповідач повинен був погодити здійснення вказаних робіт із позивачкою та іншими жильцями будинку, але не здійснив цього. Тому позивачка просила суд про визнання незаконними і недійсними актів приймання-передачі виконаних робіт за поточний ремонт електрощитової будинку №47 по вул. Бельведерській в м. Івано-Франківськ від 13/02/2015 р. та, від 25/02/2015 р. та скасування додаткового нарахування комунального платежу на суму 7493 гривень.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов з підстав, що в ньому зазначені. Також позивачка надала пояснення про те, що відповідач не погодив з нею та іншими мешканцями будинку здійснення робіт щодо заміни щитової; скарги на відсутність електропостачання в будинку були від мешканців окремих квартир, тому на думку позивача відповідач не повинен був здійснювати заміну електрообладнання, а повинен був провести лише її ремонт.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив позов з тих підстав, що в будинку було порушено систему електропостачання і аварійна бригада, яка оглянула мережу електропостачання та встановила аварійний стан електрощитової, саме на відповідача покладено обов`язок щодо усунення таких станів та недопущення їх виникнення, повторення, електрощитова потребувала заміни і не підлягала ремонту, в структуру послуг не закладено поточний чи інший ремонт електрощитової, ремонт електрообладнання, яке включає в себе структура послуг не поширюється на заміну електрощитової, позивач не заперечує факту проведення ремонту, а висловлює невдоволення тим, що з нею не було погоджено ремонт та відновлення електропостачання інших квартир в будинку, позивачка сплатила свою частку у витратах на заміну електрощитової, прийняття робіт щодо ремонту електрощитової передбачено державними будівельними нормами, а не актами приймання-передачі, законодавством передбачено аварійний поточний та капітальний ремонти електрощитової, що передбачає усунення аварії та її наслідків і повідомлення про вартість робіт після проведення таких робіт, мешканців будинку було повідомлено про аварійний ремонт внутрішньої будинкової мережі в частині заміни електрощитової, претензій щодо якості виконаних робіт не було висловлено.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідач змінив назву на КП Івано-Франківська муніципальна інвестиційна управляюча компанія.

08/06/2015 р. позивачка звернулась до відповідача із заявою про надання інформації про підстави збільшення платежу за надання спірних послуг.

17/09/2015 р. відповідач надав відповідь на заяву позивачки, відповідно до якої у зв`язку із аварійною ситуацією в будинку позивача виставлено до оплати вартість аварійних робіт.

13/02/2015 р. відповідачем із КП «Аварійна служба» складено акт приймання-передачі, відповідно до якого виконано аварійні роботи внутрішньої мережі електропостачання щитової по вул. Бельведерська, 47 в м. Івано-Франківськ.

25/02/2015 р. відповідачем із КП «Аварійна служба» складено акт приймання-передачі, відповідно до якого виконано аварійні роботи внутрішньої мережі електропостачання щитової по вул. Бельведерська, 47 в м. Івано-Франківськ.

Відповідно до зведеного кошторису вартість спірних аварійних робіт становила 7493 гривень.

30/03/2015 р. відповідач та КП «Аварійна служба» уклали договір на виконання ремонтно-будівельних робіт з поточного ремонту мережі електроосвітлення та силової проводки в будинку по вул. Бельведерська, 47 в м. Івано-Франківськ.

Відповідач подав суду розрахунок вартості матеріалів, виробів та конструкцій №02-1 щ-021-1-1 та довідку про вартість виконаних спірних робіт.

В квітні 2015 р. відповідачем із КП «Аварійна служба» складено акт приймання-передачі спірних будівельних робіт

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 15/09/2011 р. затверджено структуру, періодичність, строки та основні умови надання послуг з утримання будинків та прибудинкових території.

Рішеннями Івано-Франківської міської ради від 29/12/2011 р. та, від 29/05/2012 р. передбачено види послуг, які надаються в структурі послуг з утримання будівель та споруд в м. Івано-Франківськ.

Відповідно до копій рахунків-фактур, наданих позивачкою та відповідачем, позивачка отримує від відповідача рахунки на оплату послуг, що надаються відповідачем і входять в структуру послуг з утримання будівель та споруд в м. Івано-Франківськ.

Відповідно до п. 3 ст. 58 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Так в судовому засіданні усі сторони надали суду пояснення про те, що спірні відповідачем здійснено ремонт внутрішнього будинкового електрообладнання електрощитової.

Спір виник між сторонами з тих підстав, що відповідач не погодив із позивачкою вартість спірних робіт, а також те, що відсутність електропостачання окремих квартир будинку №47 по вул. Бельведерська в м. Івано-Франківськ та наявність такого електропостачання в квартирах позивачки та інших мешканців будинку, на думку позивачки не потребувала заміни електрощитової.

Так, відповідно до ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення,

В ст. 322 ЦК України вказано, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так позивач є співласником допоміжних приміщень в будинку, в якому знаходиться її квартира та зобов`язана нести витрати на утримання відповідного майна.

Крім цього відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги від 1 червня 2011 р. № 869 тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги від 1 червня 2011 р. № 869 з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - договір про надання послуг).

Відповідно до ст. 16 Закону України Про житлово-комунальні послуги порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до зазначеної постанови Кабінету Міністрів України інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном. При цьому під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири.

Відповідно до ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги позивач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак саме на припущенні позивача про необхідність здійснювати ремонт електрощитової в її будинку, що перебувала в аварійному стані, а не на необхідності її заміни засновано вказаний позов.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення про те, що у порядку, що визначений законодавством було усунуто наслідки аварій внутрішнього будинкового електообладнання, здійснено заміну електрощитової та у такий спосіб відновлено постачання електричної енергії в квартири, в яких воно було відсутнє; іншої можливості у відновленні електропостачання у відповідача не було; вартість аварійних ремонтних робіт не входить до структури послуг, що надаються відповідачем періодично, а тому її було розділено між усіма мешканцями будинку за принципом, що визначений законодавством і виставлено до оплати позивачу; позивачка сплатила за спірні роботи 137 гривень; заборгованості за спірні роботи за позивачкою відповідач не обліковує; спірні роботи були аварійними, не були плановими та не могли бути погоджені із мешканцями у спосіб, що визначений для погодження планових ремонтних робіт, оскільки окремі квартири в будинку №47 по вул. Бельведерській в м. Івано-Франківськ не отримували постачання електричної енергії у зв`язку із виходом із робочого стану електрощитової; претензій щодо якості робіт із ремонту електрощитової позивач не пред`являв.

Акти приймання-передачі є формою обліку підрядних робіт між відповідачем та КП «Аварійна служба» за відповідним правочином, не порушують будь-яких прав позивача, а тому не можуть бути визнані недійсними чи скасовані.

Право відповідача на пред`явлення претензії чи позову щодо відшкодування вартості ремонтних робіт в будинку позивача гарантовано відповідачу законом і підлягає вирішенню по суті судом, якому належить компетенція на розгляд позову відповідача до позивача щодо компенсації вартості ремонтних робіт. Тому законодавством позивачу не гарантовано право на звернення до суду із позовом про скасування права відповідача на звернення до суду із вимогами до позивача про нарахування платежу та стягнення його в примусовому порядку.

Таким чином позов позбавлено будь-яких правових підстав, а тому він не підлягає задоволенню.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 Про судове рішення у цивільній справі суд повинен вирішити справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, незалежно від того вірно чи помилково позивач просить застосувати ту чи іншу правову норму.

Необхідно зазначити, що відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В п. 2 ст. 13 ЦК України зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (п. 3 ст. 13 ЦК України).

В п. 6 ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

в позові ОСОБА_1 до КП Івано-Франківська муніципальна інвестиційна управляюча компанія про визнання незаконними і недійсними актів приймання-передачі виконаних робіт за поточний ремонт електрощитової будинку №47 по вул. Бельведерській в м. Івано-Франківськ від 13/02/2015 р. та, від 25/02/2015 р. та скасування додаткового нарахування комунального платежу на суму 7493 гривень, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя С.О. Бородовський