Справа № 694/377/16-ц
провадження 2/694/261/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

28.03.2016 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сакун Д.І.

при секретарі Матвієнко А,А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 31.01.2013 року помер його батько ОСОБА_3, якого позивач доглядав та поховав за власний рахунок. Померлий батько склав заповіт відповідно до якого, заповів все своє майно позивачу. Після смерті батька відкрилася спадщина на домоволодіння № 5 по пров. Звенигородському в с. Багачівка, Звенигородського району, Черкаської області та спадкоємцями спадкового майна стали позивач та його мати ОСОБА_4. Так, як у вказаному будинковолодінні на той час проживала мати позивача, яка фактично і прийняла спадщину після смерті батька, при її житті до нотаріуса за оформленням спадщини позивач не звертався. 04.06.2013 року померла мати позивача ОСОБА_4 З метою оформлення права власності на спадкове майно ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса, яка надала йому список необхідних документів і в цьому списку було вказане свідоцтво про право власності на будинок, але ні свідоцтва про право власності, ні технічного паспорту на будинок позивач не знайшов. Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, а свідоцтво про право на спадщину на будинок не зміг, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Позивач ОСОБА_1 з урахуванням позовних вимог просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на будинковолодіння, яке розташоване за адресою: провулок Звенигородський, будинок № 5 в с. Богачівка, Звенигородського району, Черкаської області, що складається з жилого будинку А-1, вартістю 68115 грн.; погріба з шийкою Г, вартістю 4253 грн.; прибудови з ганком а, вартістю 9769 грн.; сараїв Б, вартістю 7432 грн.; сарай В, вартістю 2194 грн.; вбиральні Д вартістю 1269 грн.; огорожі №1, вартістю 39232 грн.; хвіртки №2, вартістю 4863 грн.; колодязя № 3, вартістю 4040 грн., яке належало спадкодавцю ОСОБА_3, який помер 31 січня 2013 року .

В судове засідання позивач не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської Ради Звенигородського району Черкаської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги позивача визнають повністю та проти їх задоволення не заперечують.

Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст.197 ЦПК України вказує, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 31 січня 2013 року помер батько позивача ОСОБА_3, про що видане свідоцтво про смерть від 01 лютого 2013 року (а.с. 7).

20.12.2012 року ОСОБА_3 склав заповіт посвідчений ОСОБА_2 сільською радою Звенигородського району Черкаської області відповідно до якого ОСОБА_3 заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося своєму сину ОСОБА_1 ( а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами по пров. Звенигородському, 5 в с. Богачівка Звенигородського району. Вказаний будинок належав померлому на підставі відповідного свідоцтва про право власності, яке на день його смерті було втрачене.

Позивач ОСОБА_1 вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та за його заявою заведена спадкова справа. Інших спадкоємців немає (а.с. 12).

Отримати свідоцтво про прав на спадщину позивач не може, оскільки загублено правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, у зв`язку з чим позивачем було подано оголошення в газеті «Шевченків Край» № 22-23 (11633-11634) від 18.03.2016 року (а.с.13).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно листа Міністерства юстиції України від 21 травня 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Відповідно до технічного паспорта, який був виготовлений на замовлення позивача, на житловий будинок № 5 по вул. Звенигородській в с. Богачівка Звенигородського району, будинковолодіння складається з жилого будинку А-1, вартістю 68115 грн.; погріба з шийкою Г, вартістю 4253 грн.; прибудови з ганком а, вартістю 9769 грн.; сараїв Б, вартістю 7432 грн.; сарай В, вартістю 2194 грн.; вбиральні Д вартістю 1269 грн.; огорожі №1, вартістю 39232 грн.; хвіртки №2, вартістю 4863 грн.; колодязя № 3, вартістю 4040 грн. (а.с. 10,11).

Пленум Верховного суду України в п.23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 рокурозяснив, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.3.1. розяснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних ц і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_3, однак не може отримати спадкове майно в звязку з втратою правовстановлюючих документів, суд вважає за можливе захистити його право шляхом визнання права власності на спадкове майно ОСОБА_3

Визнання відповідачем ОСОБА_2 сільською радою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов базується на законі , є обґрунтованим тому його слід задоволити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 59, 60, 174 ч. 4, 197, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1223, 1297 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно ОСОБА_3, який помер 31 січня 2013 року, а саме будинковолодіння, яке складається з жилого будинку А-1, вартістю 68115 грн.; погріба з шийкою Г, вартістю 4253 грн.; прибудови з ганком а, вартістю 9769 грн.; сараїв Б, вартістю 7432 грн.; сарай В, вартістю 2194 грн.; вбиральні Д вартістю 1269 грн.; огорожі №1, вартістю 39232 грн.; хвіртки №2, вартістю 4863 грн.; колодязя № 3, вартістю 4040 грн., розташованого по вул. Звенигородській, 5 в с. Богачівка Звенигородського району Черкаської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Сакун