Справа № 219/9526/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 лютого 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Павленко О.М.,

при секретарі Кудла Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 на період навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення сином 23-х років, вказуючи, що від шлюбу з ОСОБА_2 вона має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час вони живуть окремо. ОСОБА_2 на підставі рішення суду сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. На сьогоднішній день їхній син продовжує навчання в учбовому закладі Єнакіївському металургійному технікумі, отримує стипендію у розмірі 500 гр. ОСОБА_5, що цих коштів замало для нормального життя, харчування, придбання одягу, оплати спортивних секцій. Крім того, йому необхідні кошти для придбання учбових матеріалів, канцелярії, літератури, на оплату за користування послугами Інтернету. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З моменту досягнення дитиною повноліття ОСОБА_2 жодного разу не поцікавився, на які кошти і як живе його син, а тому вона бажає, щоб відповідач надавав стабільну матеріальну допомогу синові. Зазначає, що відповідач працює в ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» в доменному цеху, отримує заробітну плату приблизно 5 000 гр., а тому має можливість надавати синові матеріальну допомогу на період навчання.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Разом з тим, надав до суду заперечення на позовну заяву, згідно яких зазначив, що згідно рішення Єнакіївського міського суду так званої «Донецької народної республіки» від 27.08.2015 року з нього повинні стягуватися аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжує навчання, на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення сином 23-х років. А тому він вважає позовні вимоги позивача незаконними, оскільки з нього будуть стягуватися аліменти за двома аналогічними рішеннями - Артемівського міськрайонного суду Донецької області та Єнакіївського міського суду так званої «Донецької народної республіки».

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечував (а.с.13).

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний 5.08.2010 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 5.08.2010 року, серія I-HO № 189375 (актовий запис № 266) (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно довідки Єнакіївського металургійного технікуму № 381 від 7.07.2015 року ОСОБА_3 є студентом 3-го курсу денної форми навчання Єнакіївського металургійного технікуму (а.с.9).

Відповідно до довідки відділу нарахування зарплатні ПАТ «Єнаківський металургійний завод» від 27.07.2015 року, ОСОБА_2 працює слюсарем-ремонтником в доменному цеху та має середній заробіток за два останні місяці у розмірі 5 089 гр. 96 коп. (а.с.10).

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних рідних, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач вказує, що на підставі рішення Єнакіївського міського суду так званої «Донецької народної республіки» від 27.08.2015 року з нього вже будуть стягуватися аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму як на дитину, яка продовжує навчання (а.с.36).

Разом з зим, позивач ОСОБА_1 надала до суду пояснення на заперечення, де зазначає, що рішення Єнакіївського міського суду так званої «Донецької народної республіки» від 27.08.2015 року не є правомочним та не має юридичної сили, оскільки видане судом, що розташований в м. Єнакієве Донецької області, яке на теперішній час є тимчасово окупованою територією. Крім того, відповідач працює на ПАТ «Єнакіївський металургійний завод», який діє по законодавству України, а тому виконання даного рішення ДНР неможливо, що змушує її подавати аналогічний позов до Артемівського міськрайонного суду Донецької області (а.с. 39-40).

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 7.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Єнакієве визнане тимчасово окупованою територією та будь-який нормативний акт, виданими органами, що розташовані на території так званої «Донецької народної республіки», яке є незаконним державним утворенням, є недійсним та не створює правових наслідків.

А тому вказівки відповідача про те, що за судовим рішенням Єнакіївського міського суду так званої «Донецької народної республіки» від 27.08.2015 року з нього також будуть стягуватися аліменти на сина ОСОБА_4 як дитини, що продовжує навчання, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскілки вказане рішення не створює правових наслідків, оскільки видане органом, що розташований на території так званої «Донецької народної республіки», яке є незаконним державним утворенням.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог.

Разом з тим, судом встановлено, що на теперішній час відповідач також сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15, 10).

А тому суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 на період навчання у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 14, 60, 212- 215 ЦПК України, ст.ст. 182, 183, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як повнолітнього сина, що продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 5.10.2015 року до закінчення навчання до 30.06.2017 року.

В разі припинення ОСОБА_3 навчання достроково стягнення аліментів припинити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя -

Суддя О.М.Павленко