Справа № 580/94/16-ц
Номер провадження 2/580/97/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року Лебединський районний суд

Сумської області

В складі: головуючого судді - Гури А. О.,

секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.

з участю:позивача ОСОБА_1,

відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в місті Лебедині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа товарна біржа «Українська» про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійним та визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що в 2001 році через товарну біржу «Українська» він придбав квартиру АДРЕСА_1 у відповідачів. 14.11.2001 року договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений у письмовій формі відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну Біржу» та зареєстрований за № 185830. В грудні 2015 року він вирішив продати вищевказану квартиру, але договір, який був укладений на товарній біржі, нотаріус не вважає правовстановлюючим документом та порекомендував звернутися до суду. Тому він звернувся до суду і просить визнати договір купівлі-продажу нерухомості, укладений 14.11.2001 року на товарній біржі «Українська» між ним та відповідачами, реєстраційний номер 185830, дійсним та визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 жилою площею 18,7 кв.м, загальною - 34,2 кв.м за ним ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі не заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи в судове засідання повторно не зявився, хоч про день і час розгляду справи повідомлений належним чином і від нього не надійшло заяви про причини своєї неявки чи перенесення розгляду справ на інший день.

На підставі ст.169 ч.4 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності представника третьої особи.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст. 334, 638, 656-657 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу нерухомості № 185830 від 14.11.2001 року, зареєстрованим на Українській товарній біржі 14.11.2001 року, між позивачем та відповідачами було досягнуто домовленості щодо продаж останніми позивачу однокімнатної квартири № 9, розташованої у будинку № 89 по пров. Верстатників у м. Лебедині Сумської області, яка належала їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом комунального майна та приватизації Лебединського міськвиконкому № 2517 від 11.12.1997 року.

Як вбачається зі змісту договору, відповідно до ст.15 Закону України від 10.12.1991 року «Про товарну біржу», діючого на момент його укладання, вказаний договір був зареєстрований на Українській товарній біржі та нотаріальному посвідченню не підлягав.

Згідно з п. 11 зазначеного Договору, відповідно до ст. 227 ЦК України, вказаний Договір підлягав реєстрації в Бюро технічної інвентаризації.

Позивач звернувся до КП «БТІ виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області» із замовленням щодо реєстрації права власності на придбане нерухоме майно, після чого відповідні зміни щодо власника вищевказаної квартири були внесені до Технічного паспорту квартири (а.с.7,8).

12.04.2002 року позивач став на реєстраційний облік за адресою придбаної ним квартири № 89, розташованої у будинку № 9 по пров. Верстатників у м. Лебедин, що підтверджується копією паспорта позивача (а.с.4) та довідкою про склад сімї № 1455 від 22.12.2015 року (а.с.9), виданої КП «ЖЕК виконавчого комітету Лебединської міської ради».

Вважаючи себе фактичним власником вищезазначеного нерухомого майна, позивач вирішив продати належну йому на праві власності квартиру. Але, через те, що спірний договір не був посвідчений нотаріально, а, відповідно до чинного законодавства договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, нотаріус відмовив позивачу у вчиненні будь-якої нотаріальної дії, та рекомендував звернутися до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі, і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається зі змісту договору купівлі-продажу нерухомості від 14.11.2001 року, укладеного між позивачем та відповідачами, та засвідченого особисто підписами Продавця та Покупця, що підтверджує волю сторін, сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, якими є предмет та ціна товару, на підтвердження чого, згідно з п. 3 вказаного договору, позивач сплатив, а відповідач отримав від нього вартість придбаного ним обєкту нерухомого майна у розмірі 6700 (шість тисяч сімсот) грн., тобто здійснили повне виконання умов договору, але нотаріально його не посвідчили.

Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява позивача є обґрунтованою, його права порушені та підлягають захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 10, 15, 60, 110, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.334 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомості, укладений 14.11.2001 року на товарній біржі «Українська» між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, реєстраційний номер 185830, дійсним та визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 жилою площею 18,7 кв.м, загальною 34,2 кв.м за ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в залі судового засідання при проголошенні рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Гура А. О.