Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/178/16-ц

Провадження № 2/300/95/2016

04.04.2016 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Вотьканича В.А., за участю: секретаря судового засідання Іванової Н.Я., розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" ( далі ПАТ "Акцент Банк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, установив:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21 серпня 2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав в ПАТ Акцент-банк кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Через порушення зобов'язань по кредитному договору відповідач допустив заборгованість в сумі 25059,27гривень, яку позивач просив стягнути.

В судове засідання позивач не з"явився, але надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, 15.03.2016 року відповідач подав письмову заяву про застосування при вирішенні справи строків позовної давності.

Позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.1 статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 статті 261 ЦК України).

В ч. 3 та ч. 4 статті 267 ЦК України передбачено правило, згідно з яким позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Така заява міститься у матеріалах справи, яку відповідач надав суду (а.с.32).

З матеріалів справи вбачається, що 21 серпня 2008 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до банківської установи із заявою про надання кредитних коштів (а.с.11).Заява була задоволена та на ім'я відповідача була відкрита та видана платіжна картка з кредитним лімітом у розмірі 3 000 гривень.

Відповідно до п.9.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Отже, укладаючи договір про надання кредитних коштів, сторони домовились, що цей договір діє протягом року та може бути автоматично продовжений ще на один рік, при цьому будь-яких інших умов щодо строку дії договору або строку позовної давності сторони не встановлювали.

З розрахунку заборгованості за договором б/н від 21.08.2008 року (а.с.6-10) вбачається, що позивачу було надано кредитний ліміт в сумі не 3 000 гривень, як зазначено в позові. Останнє погашення коштів по кредиту згідно з розрахунком відбулося 02.12.2008 року в сумі 523,82 гривень, з них: 103,82 грн. сплачено відсотків та 420,00 гривень сума погашення за наданим кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не повністю виконав своїх зобов"язань по кредитному договору.

Згідно з роз"ясненнями, які містяться у п.31 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв"язку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Згідно статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Враховуючи, що позов предявлено 23 лютого 2016 року (а.с.4-5), а перебіг позовної давності почався по закінченні річного строку чинності кредитного ліміту, тобто 22 серпня 2009 року, суд визнав, що позов предявлено поза межами позовної давності, встановленої статтею 257 ЦК України, тому в позові слід відмовити на цій підставі.

Керуючись статтями 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд вирішив:

У позові публічного акціонерного товариства Акцент-банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його отримання до апеляційного суду Закарпатської області через Воловецький районний суд Закарпатської області. Рішення набирає чинності по закінченні строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Головуючий В.А. Вотьканич