Єдиний унікальний номер №440/258/16-ц
Провадження № 6/440/22/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Журибіда Б. М.

секретаря Гута О.С.

вивчивши матеріали подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Буського РУЮ Львівської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи за межі України ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

Заступник начальника відділу державної виконавчої служби Буського РУЮ Львівської області ОСОБА_1 звернувся до суду з даним поданням, мотивуючи тим, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадженя № 61 за ЄДРВП № 48859830 з виконання наказу № 914/1469/15 від 19.06.2015 року Господарського суду Київської області про стягнення з Фермерського господарства «ОСОБА_3 Буг» на користь Фермерського господарства «Едем» 155 843,40 гривень боргу. Оскільки наказ не виконується, просить тимчасово обмежити керівника Фермерського господарства «ОСОБА_3 Буг» ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Заступник начальника відділу державної виконавчої служби Буського РУЮ Львівської області ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Направив клопотання у підтримку подання, справу просить слухати у його відсутності. Одночасно зазначив,що заборгованість з виконання наказу № 914/1469/15 від 19.06.2015 року Господарського суду Київської області про стягнення з Фермерського господарства «ОСОБА_3 Буг» на користь Фермерського господарства «Едем» станом на 02.03.2016 року становить 83 343,40 гривень.

Вислухавши думку державного виконавця, вивчивши та дослідивши матеріали подання, суд приходить до переконання, що останнє задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно вимог ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобовязання, то до виконання зобовязання або розвязання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а якщо він має паспорт, то йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобовязань.

Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, державний виконавець не надав доказів того, що боржник ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

На підставі наведеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 10, 377-1 ЦПК України, ст. 5, 6, 11 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Буського РУЮ Львівської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи за межі України ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції в 5-ти денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Журибіда Б. М.