Справа № 520/2231/16-ц
Провадження № 2/520/2280/16
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Калініченко Л.В.
при секретарі Єгорової Н.Ю. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
про розірвання шлюбу,
24 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 7 серпня 2004 року, актовий запис № 849, Міським відділом рацсу Одеського обласного управління юстиції.
У судове засідання 29 березня 2016 року ОСОБА_1 не з'явилася, направила заяву, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала, та просила розглянути справу у її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, направив заяву, яка була посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Василенко О.В., під реєстровим № 818, 2 березня 2016 року, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу визнав та просив розглянути справу у його відсутність.
Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.
Суд вивчивши матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1 підлягаючим задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 7 серпня 2004 року, шлюб зареєстрований Міським відділом рацсу Одеського обласного управління юстиції, від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім'ї.
Добровільність шлюбу - одна з основних його засад.
Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.
За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.
Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.
За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має.
Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування - значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.
Закріпленні у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.
Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.
У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу.
Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, подальше сумісне проживання суперечить інтересам позивача, а тому позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 226-228 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 СК України, суд
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Міським відділом рацсу Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 849 від 7 серпня 2004 року.
Позивачці ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок.
Рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, з якою він має право звернутися протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які були відсутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий Калініченко Л. В.