Справа № 190/588/16-ц
Провадження №2/190/214/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м.П"ятихатки

П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Резніченка М.С.,

за участю секретаря

судового засідання Москалець А.В.,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

03.03.2016 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 21.11.1992 р. з відповідачем зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу мають повнолітнього сина. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, а з 01 листопада 2015 р. подружніх стосунків не підтримують, хоча і проживають разом, але спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна не виникає. Просить розірвати шлюб та залишити їй шлюбне прізвище.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач позов визнав і пояснив, що причиною розірвання шлюбу стала несумісність характерів.

Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі письмові докази, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред'явлення позову, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 21 листопада 1992 року у П'ятихатському районному відділі ЗАГС Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 156. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей (а.с. 3-5).

Шлюбні відносини між подружжям припинені з 01 листопада 2015 року і не поновлювалися. Встановлюючи мотиви, причини та підстави розірвання шлюбу суд з'ясував, що сторони як подружжя шлюбні стосунки тривалий час не підтримують, не поновлювали їх і такого наміру не мають, проживають за єдиним зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання, однак спільного господарства не ведуть, тому суд робить висновок, що морально-правові основи шлюбу втрачені, збереження шлюбу не можливе, оскільки почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки втрачені. При цьому суд бере до уваги пояснення сторін, які кожен окремо заперечили проти можливості примирення, тому у випадку, що розглядається, призначення строку для примирення суд вважає неефективним з різних точок зору, у тому числі з погляду на ставлення відповідача до шлюбу, адже з листопада 2015 р. він не намагається відновити шлюб, а позивач категорично не схиляється до примирення і до її позиції не слід виявляти зневагу, тому суд вважає недоцільним формально призначати строк для примирення подружжя. Спір про поділ майна на момент розгляду справи відсутній.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

На підставі ст. ст. 104, 105 ч. 3, 110-112, 113, 115 СК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 листопада 1992 року у П'ятихатському районному відділі ЗАГС Дніпропетровської області, актовий запис № 156, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби П'ятихатського районного управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя М.С.Резніченко