Дата документу 01.03.2016
Справа № 320/8820/15-ц
01 березня 2016 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: - Редько О.В.,
при секретарі: - Мазуріній О.В.
за участю прокурора: Неровної Н.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Орган опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відносно їхньої малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку кожного з відповідачів, у зв'язку наступним.
Відповідачі по справі являються батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина перебуває на обліку в службі у справах дітей Мелітопольської міської ради, як дитина, батьки якої ухиляються від її виховання.
21.01.2015 до служби у справах дітей Мелітопольської міської ради надійшло повідомлення адміністрації Мелітопольської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 6 щодо фактів жорстокого поводження з боку співмешканки ОСОБА_5 по відношенню до малолітньої ОСОБА_3 Відповідно до повідомлення, батько та його співмешканка часто зловживають алкогольними напоями, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп'яніння чинять сварки. Співмешканка карає дитину за будь-яку дрібницю, намагається побити, постійно погрожує розправою. Малолітня ОСОБА_3 боїться співмешканку батька, тому 21.01.2015 відмовилася йти додому.
У зв'язку з отриманою інформацією, 21.01.2015 на підставі листа служби у справах дітей Мелітопольської міської ради малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, була влаштована до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР.
Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за від сутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи .
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового за сідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, ураховуючи думку прокурора, пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.2 статті 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав може бути ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини.
Згідно з вимогами ч. ч. 2,3,4 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку.
Відповідачі по справі являються батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1/а.с.5/
Як вбачається з повідомлення адміністрації Мелітопольської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 6 щодо фактів жорстокого поводження з боку співмешканки ОСОБА_5 по відношенню до малолітньої ОСОБА_3, яке надійшло 21.01.2015 року на адресу служби у справах дітей Мелітопольської міської ради: батько та його співмешканка часто зловживають алкогольними напоями, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп'яніння чинять сварки; співмешканка карає дитину за будь-яку дрібницю, намагається побити, постійно погрожує розправою; малолітня ОСОБА_3 боїться співмешканку батька, тому 21.01.2015 відмовилася йти додому./а.с.6/
21.01.2015 на підставі листа служби у справах дітей Мелітопольської міської ради малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, була влаштована до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, що підтверджується довідкою № 02-03/27 від 22.01.2015 року./а.с.8/
Відповідно до повідомлень КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, дитина була доставлена до вказаного закладу у занедбаному вигляді, а саме: одяг, волосся та шкіряні покрови мали брудний та неохайний вигляд, одяг був непридатний для подальшого використання, при первинному медичному огляді виявлена подряпина на лівій щоці, дитина скаржилася на погане самопочуття. За період з 21.01.2015 по 05.10.2015 батько ОСОБА_5 відвідав дитину 4 рази. Останній раз батько відвідав дочку 07.08.2015 року. Мати ОСОБА_4 жодного разу дитину не відвідала. Із бесіди працівників Центру з дитиною з'ясувалося, що дитина не бажає повертатись на виховання та спільне проживання до родини батька ОСОБА_5./а.с.9-10/
Відповідно до постанови Мелітопольського міськрайонного суду від 09.02.2015 по справі № 320/940/15-п (суддя Калугіна І.О.), ОСОБА_5, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн./а.с.11/
Як вбачається з відповіді Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді 02-18/1209 від 15.10.2015 року /а.с.12/, ОСОБА_5 перебував під соціальним супроводом. Батькові було надано консультації з питання щодо підвищення батьківського потенціалу, покращення житлово-побутових умов та профілактики зловживання алкогольними напоями. ОСОБА_5 неодноразово було роз'яснено норми чинного законодавства України щодо реалізації батьківських обов'язків та наслідків їх невиконання. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Мелітопольської міської ради Запорізької області від 08.10.2015 соціальний супровід ОСОБА_5 було припинено, у зв'язку з систематичним невиконанням плану супроводу.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
27 січня 2016 року під час слухання справи по суті представником позивача було заявлено клопотання про з'ясування думки малолітньої ОСОБА_3 з приводу позбавлення її батьків батьківських прав. Судом протокольно було ухвалено рішення про задоволення вищезазначеного клопотання та в судовому засіданні 01 березня 2016 року, за участю спеціаліста практичного психолога, було допитано малолітню ОСОБА_3, яка під час надання своїх пояснень зазначила, що її мати не проживає з нею досить великий час, а саме з 2008 року, місцезнаходження матері їй не відомо; проживати в сім'ї батька не бажає; знає, що в м. Харкові є близькі родичі, які можуть її забрати до себе на виховання.
Як вбачається з висновку органу опіки та піклування відповідачі по справі ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню і матеріальному утриманню дитини, не турбуються про її фізичний, розумовий, духовний розвиток. Не піклуються про її стан здоров'я, не спілкуються з дочкою в обсязі, необхідному для самоусвідомлення, матеріально не утримують, порушують її право на родинне оточення та виховання. Вважають доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, по відношенню до доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1./а.с.50/
Судом встановлено, що відповідачі по справі ухиляються від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки, оскільки долею дитини, вихованням та утриманням не займаються, не турбуються і не цікавляться про її фізичний і духовний розвиток, не телефонують, не відвідують дитину, загалом не проявляють про неї щонайменшої батьківської турботи, свідомо нехтують своїми обов'язками щодо піклування про дитину, її дошкільне та шкільне навчання, підготовку до самостійного життя, в тому числі не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, матеріальної допомоги при випадках лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею шкільної освіти, відвідування будь яких гуртків.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини оскільки відповідачі своєю поведінкою свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками.
Згідно положень абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно.
Згідно положень п. 15 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
У пункті 16 цієї ж Постанови Пленуму ВСУ роз'яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення: не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, все це є ознаками ухилення від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав.
Згідно ст. ст.150,157 СК України,батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.
У відповідності зі ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей.
Аналізуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачі не виконує своїх обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, її фізичний розвиток, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.
Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд приходить до висновку про повне задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Враховуючі, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину, та оскільки відповідачі не виділяють грошових коштів на утримання доньки, вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 118-119 ЦПК України, ст.ст. 150,157,164 СК України, положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,
Позов органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити у повному обсязі.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, по відношенню до доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає АДРЕСА_1 на користь юридичної чи фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитина аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає АДРЕСА_2 на користь юридичної чи фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитина аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає АДРЕСА_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у сумі 487 грн. (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апе ляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за пись мовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду О.В. Редько