Справа № 136/1664/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"26" жовтня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого - судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок по спадщині за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності на весь житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Вахнівка, Липовецького району Вінницької області по вулиці Лісова, 50 (раніше вул. Радянська).

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 29.03.2014 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилось спадкове майно. За життя, 19.08.2008 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось своїй доньці ОСОБА_1, тобто позивачеві у справі. Позивач протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, прийняла спадщину в установленому законом порядку. Інші спадкоємці за законом або за заповітом, та які мають право на обовязкову частку в спадковому майні відсутні. Однак у видачі свідоцтва на її імя про право на спадщину на житловий будинок нотаріус відмовив, оскільки обєкт нерухомості, на який претендує позивач у порядку спадкування належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві сумісної власності, а встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю нотаріусу не представляється можливим.

В судове засідання позивач та її представник адвокат ОСОБА_3 не зявились. В заяві, яку представник позивача надав суду, вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності.

Представник Вахнівської сільської ради в судове засідання також не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнав повністю, просив справу розглянути без їх участі.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Ураховуючи наведене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким суд дав належну оцінку, дійшов висновку про таке.

29.03.2014 року померла ОСОБА_2, в підтвердження чому є свідоцтво про смерть серії 1-АМ № 285308 (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина.

Згідно матеріалів Спадкової справи, які були витребувані судом, було встановлено, що за життя, 19.08.2008 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, відповідно до якого заповідала все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось своїй доньці ОСОБА_1. Вказаний заповіт було посвідчено секретарем виконкому Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 285 (а.с. 6).

Згідно матеріалів Спадкової справи, інші спадкоємці, - відсутні, отож позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої.

Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 30.09.2016 року, нотаріус відмовив позивачеві у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: с. Вахнівка, Липовецького району Вінницької області по вулиці Лісова, 50 (раніше вул. Радянська, про що засвідчує рішення від 29.12.2015 року 3 сесії 7 скликання «Про перейменування вулиць с.Вахнівка та с.Журава»), оскільки виявилось, що даний будинок належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві сумісної власності, тобто встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю нотаріусу не представляється можливим (а.с. 15, 20-21).

У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", судам розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом установлено, що згідно свідоцтва № 252 про право особистої власності на жилий будинок, виданого 27.11.1991 року виконкомом Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, житловий будинок, який знаходиться за адресою: с. Вахнівка, Липовецького району Вінницької області по вулиці Лісова, 50 (раніше вул. Радянська), належить до суспільної групи колгоспний двір, головою якого зазначено ОСОБА_2. Вказане свідоцтво зареєстроване Вінницьким обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації 27.11.1991 року (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.05.1992 року виданого державним нотаріусом ОСОБА_4, ОСОБА_2 прийняла спадщину у вигляді ? частки домоволодіння, який знаходиться за адресою: с. Вахнівка, Липовецького району Вінницької області по вулиці Лісова, 50 (раніше вул. Радянська) після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, який помер 28.10.1991 року (а.с. 8). Вказане свідоцтво було зареєстроване в органах державної реєстрації згідно діючого на той час законодавства.

Як вбачається із довідки Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 03.10.2016 року №1221, станом на 15.04.1991 року, згідно записів по господарської книги в с. Вахнівка, Липовецького району Вінницької області по вулиці Радянська, 50, головою колгоспного двору являлась ОСОБА_2 (а.с. 9).

З довідки № 1218 від 03.10.2016 року, виданої виконкомом Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області слідує, що станом на 15.04.1991 року, згідно записів погосподарської книги в с. Вахнівка, Липовецького району Вінницької області по вулиці Радянська, 50, членом колгоспного двору, до якого належав даний будинок була ОСОБА_2 (а.с. 10).

За діючим на час видачі свідоцтва законодавством (ч.1 ст.120 ЦК Української РСР - 1963 року, яка діяла до 16 грудня 1993 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після його припинення, мали ті члени колгоспного двору, котрі до 15.04.1991 року (дата введення в дію Закону України «Про власність») не втратили права на частку в його майні.

Аналізуючи зібрані у справі докази, судом встановлено, що станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору в с. Вахнівка, Липовецького району Вінницької області по вулиці Радянська, 50, були: ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Після смерті чоловіка ОСОБА_2 успадкувала належну ? частку її чоловікові.

Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що єдиним членом колгоспного двору та його власником залишилась ОСОБА_2

Згідно з нормами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися наслідок його смерті.

Ураховуючи те, що позивач є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_2, належність майна спадкодавцеві доведена, згідно вимог діючого законодавства спадщину позивач прийняла, відтак вона належить їй з моменту відкриття спадщини, отож суд дійшов до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту судом у спосіб, що нею обраний, відтак вимоги за позовом слід задовольнити у повному обсязі.

Крім цього, відповідач позов визнав, про що надав суду заяву відповідного змісту.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення .

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

На підставі глави 84, ст.ст. 1218, 1223, 1268, 1270, 1296, 1297, 1298 ЦК України, керуючись ст. 174, 209-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом посвідченим секретарем Вахнівської сільської ради Липовецького району 19.08.2008 року за реєстровим №285, на цілий житловий будинок «А» з верандою «а», ганком, загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 44,3 кв.м., та господарські будівлі: гараж-літня кухня «В», погріб «п/В», сарай «Г», погріб «п/Г», убиральня «Ж», літній душ «З», огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, криниця №4, які розташовані в с. Вахнівка, Липовецького району Вінницької області по вулиці Лісова, 50 (раніше вул. Радянська), після смерті ОСОБА_2, яка померла 29.03.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6