Єдиний унікальний номер 225/5067/15-ц Номер провадження 22-ц/775/479/2016
Головуючий в 1 інстанції: Андреєв В.В.,
Категорія 39 Доповідач: Груіцька Л.О.,
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Груіцької Л.О.,

суддів: Соломахи Л.І., Никифоряка Л.П.,

секретар Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 20 січня 2016 року про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 20 січня 2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, накладено арешт на транспортний засіб MERSEDES-BENS VITO, 2000р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та на нежитлову будівлю, магазин, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

З вказаною ухвалою не погодилась ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Доводами апеляційної скарги наведено, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач у заяві про забезпечення позову не дав обґрунтування своєї заяви не вказав на підстави забезпечення позову, причини у зв'язку з чим необхідно забезпечити позов. Спірне майно є предметом її підприємницької діяльності й любі дії щодо накладення арешту можуть привести до негативних наслідків.

Відповідачка ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримала та попросила суд її задовольнити.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, просив суд її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, відповідачку, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

До такого висновку суд прийшов з наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

3. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України позов забезпечується у тому числі накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має

з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх

вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно

виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення

виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати

обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також

відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до частин 9,10 ст. 153 ЦПК ухвала про забезпечення позову виконується негайно, а її оскарження, на відміну від ухвали про скасування цього забезпечення, не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Для забезпечення виконання цих норм як спеціальних, на відміну від загальної - ст. 296 ЦПК України та розгляду справи в установлені строки необхідно в разі оскарження ухвали про забезпечення позову направляти суду апеляційної інстанції виділені відповідні матеріали (копії позовної заяви й заяви про

забезпечення позову, оригінал оскарженої ухвали, копії документів про звернення її до виконання тощо) та вживати заходів до подальшого розгляду справи по суті заявлених вимог. Після розгляду скарги апеляційним судом зазначені матеріали долучають до матеріалів цивільної справи.

За змістом ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Апеляційним судом встановлено що 24.12.2015 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування. У заяві пояснив причини у зв'язку з чим необхідно забезпечити позов, а саме наявність між ним та відповідачкою спору про право власність на спадкове майно після смерті його батька. Відповідачка перешкоджає прийняти йому у власність спадкове майно, а саме не дає в нотаріальну контору право установчі документи на нежитлове приміщення та автомобіль. Він має підстави вважати,що відповідачка може розпорядитися майном - нежитловим приміщенням, оскільки приміщення зареєстровано за нею. Автомобіль вона може експлуатувати, що ускладнить, або зробить неможливим виконання рішення суду. Просив накласти арешт на спірне майно.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 20 січня 2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, накладено арешт на транспортний засіб MERSEDES-BENS VITO, 2000р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та на нежитлову будівлю, магазин, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно не порушить інтереси інших осіб.

Такі висновки суду є законними та обґрунтованими. Ухвала постановлена з додержанням вимог закону.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд переконався та перевірив чи є вид забезпечення позову / арешт/ спів мірним із заявленими позивачем вимогами, чи знаходиться майно у відповідачки, або інших осіб. Суд першої інстанції при розгляді заяви про забезпечення позову перевірив чи не порушені права інших осіб у зв'язку із застосуванням арешту на нерухоме майно/ магазин/ яке відповідачка використовує у своїх підприємницькій діяльності, чи не призведе це до незворотних наслідків. . Про вжиття заходів забезпечення позову суд постановив ухвалу, в якій зазначив вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, тобто виконав усі вимоги ст..ст.152,153 ЦПК України.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції відхиляє скаргу і залишає скаргу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 20 січня 2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді :