Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЮровської Г.В.,
суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,Мазур Л.М., Писаної Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівка-Ювілейний», ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6, яка діє через ОСОБА_9, на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернулась до суду з указаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просила у рахунок відшкодування шкоди, завданої знищенням її майна, стягнути солідарно з відповідачів 44 589,15 грн матеріальної шкоди та 10 тис. грн моральної шкоди.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 липня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_9., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Так, судами встановлено та із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_6 є власником торговельного кіоску з реалізації хлібобулочних виробів, який розташований по АДРЕСА_1, який знаходиться у безпосередній близькості до торгових рядів, належних товариству з обмеженою відповідальністю «Костянтинівка-Ювілейний» (далі - ТОВ «Костянтинівка-Ювілейний»).

31 серпня 2011 року о 00.21 годині на території ТОВ «Костянтинівка-Ювілейний» виникла пожежа, внаслідок якої був пошкоджений належний позивачу кіоск та майно, яке у ньому знаходилось. Вказане підтверджується актами про пожежу від 31 серпня 2011 року та від 13 вересня 2011 року (а. с. 10-13). Відповідно до довідки сектору з питань наглядово-профілактичної діяльності Костянтинівського міського відділу Головного управління МНС України в Донецькій області ОСОБА_6 є постраждалою від вищевказаної пожежі, під час якої було знищено її майно.

Вказуючи на вищевказані обставини, ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, відповідачами в якому є ТОВ «Костянтинівка-Ювілейний», на території якого сталась пожежа, директор цього товариства та ОСОБА_8, яка відповідно до договору оренди торговельного місця від 01 жовтня 2010 року орендувала у ТОВ «Костянтинівка-Ювілейний» торгове місце на території ринку «Ювілейний».

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення про відмову в задоволенні позову, суди, зокрема, виходили із того, що позивачем не доведено наявність вини з боку відповідачів та будь-яких неправомірних рішень, дій чи бездіяльності, які завдали шкоди майну позивача.

Колегія суддів вважає, що вказаний висновок судів не ґрунтується на законі з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК). Потерпілий лише подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Отже, законодавством вина завдавача шкоди презюмується (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) і саме відповідач повинен довести її відсутність.

Так, у даній справі саме відповідачі: ТОВ «Костянтинівка-Ювілейний» та його директор, які в силу закону зобов'язані забезпечити дотримання пожежної безпеки на ринках, та ОСОБА_8, яка відповідно до договору оренди торговельного місця від 01 жовтня 2010 року орендувала у ТОВ «Костянтинівка-Ювілейний» торгове місце на території ринку Юбілейний та згідно з цим договором зобов'язана була утримувати об'єкт оренди та прилеглу територію до об'єкта оренди у належному протипожежному стані і дотримуватися правил протипожежної безпеки, повинні довести відсутність своєї вини у завданні шкоди позивачу, яка є потерпілою від пожежі, яка сталася на території ринку.

Крім того, в матеріалах справи міститься висновок експерта Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 05 жовтня 2012 року № 2072/20, відповідно до якого джерело пожежі сформувалося у критих торгових рядах, а саме в місці реалізації ковбасних виробів. Безпосередньою технічною причиною пожежі є коротке замикання, яке виникло внаслідок перевантаження в дроті електроподовжувача, залишки якого були виявлені в джерелі пожежі; технічний висновок ВІЛ Головного управління МНС України в Донецькій області від 08 вересня 2011 року, в якому зазначено, що причиною пожежі є порушення правил пожежної безпеки експлуатації електромереж торгових рядів; ксерокопія висновку пожежно-технічного дослідження фрагментів, вилучених з місця пожежі в критих торгових рядах ринку ТОВ «Костянтинівка-Ювілейний» від 08 вересня 2011 року, в якому зазначено, що джерело пожежі знаходиться в критих торгових рядах - в місці реалізації ковбасних виробів. Джерелом загоряння послугувало або електрична дуга з температурою 1500-4000 градусів Цельсія, яка виникла при короткому замиканні, або розігріті до тої ж температури частки розплавленого металу. Безпосередньою технічною причиною пожежі послугувало коротке замикання між фазами в дроті електроподовжувача при розплавленні ізоляції жил внаслідок перевантаження електромережі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив також із того, що зазначені у вищевказаних письмових доказах, на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, причини пожежі не є конкретними, висновок про причину пожежі не визначає, в якій саме частині порушені Правила пожежної безпеки на ринках України, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 17 січня 2005 року № 30 (далі - Правила), невиконання яких обов'язків і ким призвело зрештою до виникнення технічної причини пожежі, а тому дійшов висновку, що позивачем не надано суду доказів наявності з боку відповідачів будь-яких неправомірних рішень, дій чи бездіяльності, які завдали шкоди майну позивача.

З таким висновком судів також не можна погодитися.

Так, ст. 1 ЦПК України закріплено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2.3 Правил забезпечення пожежної безпеки на ринках покладається на їх директорів (керівників) або осіб, що виконують його обов'язки, а виконання вимог цих Правил на відведених торгових місцях покладається на власників, орендарів торгових місць (на підставі укладених договорів), учасників торгівлі.

Пунктом 2.4 Правил також встановлено, що під час оренди ринку (частково або повністю) обов'язки сторін щодо забезпечення його пожежної безпеки встановлюються відповідно до договору оренди. У разі якщо в договорі це питання не обумовлено, забезпечення пожежної безпеки покладається на орендодавця в частині оснащення об'єкта оренди засобами протипожежного захисту, забезпечення його евакуаційними шляхами та іншими протипожежними заходами, а на орендаря - у частині дотримання протипожежного режиму, утримання у справному стані наявних засобів виявлення та гасіння пожеж.

У пункті 3.2 договору оренди торговельного місця від 01 жовтня 2010 року № 67, укладеного між ТОВ «Костинівка-Ювілейний» та ОСОБА_8, передбачено, що орендар зобов'язаний утримувати об'єкт оренди та прилеглу територію до об'єкта оренди у належному санітарно-технічному і протипожежному стані, не допускати погіршення його стану, дотримуватися правил торгівлі на ринках, правил протипожежної безпеки.

Таким чином, суди, встановивши, що позивачу дійсно у результаті пожежі заподіяно шкоди, на виконання вимог статей 1, 10 ЦПК України повинні були встановити коло осіб, відповідальних за заподіяння цієї шкоди, а у випадку її заподіяння кількома особами - ступінь вини кожного із них. У той же час суди свій обов'язок переклали на позивача, вказуючи на неконкретність та невизначеність причин пожежі, зазначених у наданих позивачем письмових доказах.

Отже, оскаржувані судові рішення не можуть бути визнані законними і обґрунтованими, а тому на підставі ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє через ОСОБА_9, задовольнити частково.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 липня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийГ.В. Юровська
Судді: А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана