РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - СЕМІРЯД І.В.

при секретарі - ВОРОНІНІ Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

07.09.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики від 22.01.2015 року у сумі 10878,83 грн., три відсотки річних за прострочення виконання зобовязання в сумі 50,07 грн. та судовий збір 243,60 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.01.2015 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений письмовий договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Відповідно до умов договору вона передала відповідачу грошові кошти у сумі 9500 грн. з умовою їх повернення до 22 червня 2015 року, у еквіваленті 500 доларів США, що на день складання за офіційним курсом становить 10878,83 грн. По закінченню вказаного терміну відповідач їй борг не повернула і вона 01.08.2015 року направила на її адресу вимогу про добровільне виконання договору позики, яку ОСОБА_2 отримала 07.08.2015 року. До теперішнього часу добровільне виконання договору не настало.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та не заперечувала проти винесення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з'явилась, про час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявку суду не повідомила.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 22.01.2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений письмовий договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований за № 345. (а.с. 4)

Відповідно до умов договору, позивач передала відповідачу грошові кошти у розмірі 9500 грн., вказана сума за згодою сторін еквівалентна 500 доларів США, зазначену суму позичальник зобовязався повернути до 22.06.2015 року.

Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Нормою ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України покладено на позичальника обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У договорі позики встановлено кінцевий термін повернення суми позики до 22.06.2015 року.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з договору позики, відсотки за користування грошовими коштами сторони не встановлювали.

Відповідно до ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання унаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо і встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки та відшкодування збитків і моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої поверненням суми боргу, яка за період з 22.06.2015 року по 17.08.2015 року становить 50,07 грн.

Відповідно до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 N 14, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України.

Загальна сума боргу в доларах США за договорами позики відповідно до договору позики становить 500 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 500*21,757=10878,83 грн.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16, 525, 625,629 1046 - 1050 Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 заборгованості за договорами позики у розмірі 10928,90грн. (десять тисяч девятсот двадцять вісім грн. 90коп.)

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 243,60 (двісті сорок три грн.. 60 коп.)

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова в 10-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: