Справа № 369/357/16-ц
Провадження № 2/369/972/16
РІШЕННЯ

Іменем України

09.03.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючої судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 07.06.2007 року уклали кредитний договір № KIV0GA00000163.

Згідно договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 88 600,00 дол. США на термін до 07.06.2017 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією,а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № KIV0GA00000163. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним Договором не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.10.2015 року має заборгованість 137 272,74 дол. США, яка складається з наступного: 60 570,62 дол. США заборгованість за кредитом; 28 928,51 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 480,00 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом; 43 293,61 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Тому позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 131 004,36 дол. США, що за курсом 22,90 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.10.2015 року складає 2 999 999,84 грн. за кредитним договором, та стягнути судові витрати.

При подачі позову представник позивача просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти вимог позову, просив відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 червня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № KIV0GA00000163, за яким банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти шляхом: видачі готівкою через касу банку на строк з 07 червня 2007 р. по 07 червня 2017 р. включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 88 600,00 дол. США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного Договору.

Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1 270,77 дол. США для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

31 жовтня 2012 року між сторонами укладена додаткового угода до договору № KIV0GA00000163 від 07.06.2007 р., за яким Додаток 1 (графік погашення кредиту) викладено в новій редакції, який є невідємною частиною цієї Додаткової угоди. Погашення заборгованості позичальника за Договором здійснюється згідно Графіку погашення кредиту (Додатку 1 до цієї Додаткової угоди).

Відповідно до п. 6 Додаткової угоди, згідно ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України при порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, визначених в Графіку погашення кредиту, за цим Договором, понад 1460 днів, щодо зобовязань, строк яких не настав, сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 1460 день, з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 1461 дн порушення, вважається простроченою.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 травня 2014 року визнано недійсним додаток «графік погашення кредиту» до додаткової угоди від 31.10.2012 р. до кредитного договору № KIV0GA00000163 від 07.06.2007 р. укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Приватбанк».

В подальшому ОСОБА_1 зверталась до позивача із прохання надати графік погашення кредиту, після визнання недійсним того, який був погоджений під час укладання додаткової угоди.

Однак ПАТ КБ «Приватбанк» не було надано відповідачу новий графік погашення кредиту.

Стаття 613 ЦК України визначає, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу.

Статтею 216 ЦК України передбачено що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З наведеного вище, суд приходить до висновку що, оскільки судовим рішенням було визнано недійсним додаток «графік погашення кредиту» до додаткової угоди, який є невідємною частиною кредитного договору, і замість нього банком не було надано відповідачу новий графік, розрахунок заборгованості що наданий позивачем та визначений по графіку що був визнаний недійним, не може бути прийнятим судом як належний та допустимий доказ по справі, та відповідно свідчити про порушення прав ПАТ КБ «Првиатбанк» зі сторони ОСОБА_1 стосовно невиконання умов договору.

Враховуючи що боржник ОСОБА_1, не може виконувати свій обовязок по кредитному договору, до вчинення кредитором ПАТ КБ «Приватбанк» дій стосовно надання нового Графіку погашення кредиту, суд приходить до висновку про відсутність порушень прав позивача зі сторони відповідача.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про необхідність відмови у вимогах позивача.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 611, 613, 1054 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення .

Суддя: Дубас Т.В.