Справа № 359/2534/16-ц
Провадження № 2/359/1161/2016
УХВАЛА

про залишення без руху

12 квітня 2016 року Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Саган В.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

21.03.2016 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла дана позовна заява, згідно якої позивач просить визнати за ним з 16.01.2015 р. право власності на грошові кошти в розмірі 3400 доларів США( еквівалентно 53 713,20 грн. по курсу НБУ 15,7980грн. за 1 долар США на день ухвалення Договору), які він набув відповідно до Договору відступлення права вимоги(цесії) № 3 від 16.01.2015 р. за договором банківського вкладу(депозиту) № 006-09500-151114 від 15.11.2014 р., укладеним між ОСОБА_2 і Публічним акціонерним товариством « дельта ОСОБА_3», з набуттям ним, ОСОБА_1 за вказаним договором № 006-09500-151114 від 15.11.2014 р., укладеним між лапада Н.П.. і АВТ ОСОБА_3 грошових коштів на суму 3 400 доларів США(еквівалентно 53 713,20 грн. по курсу НБУ 15,7980 грн. за 1 долар США на день укладення Договору), статусу вкладника у значенні п.4 частини першої ст..2 ЗУ « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 16.01.2015 р., та покласти на відповідача судові витрати.

11.04.2016 року судом отримано інформацію адресно- довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області, про зареєстроване місце проживання відповідача.

Вивченням позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 119 ЦПК України, а саме:

-до позовної заяви не долучено документ, що підтверджує сплату судового збору. Однак, в переліку доданих документів до позовної заяви позивачем вказано, що додається квитанція про сплату судового збору кожним позивачем окремо,

- не зазначено засоби зв»язку, якщо такі відомі..

Як розяснив Пленум Вищого Спеціалізованого суду України в п.26 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, відповідні документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно ч.2 п.1.1 ст. 4 ЗУ « Про судовий збір» »( в редакції, яка діє з 01.09.2015р.) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку про неможливість відкриття провадження за наявності недоліків, які підлягають усуненню позивачем шляхом уточнення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частиною ч. 1 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

З наведених підстав, зазначена позовна заява має бути залишена без руху, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, надавши позивачу строк 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання ухвали.

У випадку не виконання ухвали заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя