АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Ремеза В.А.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2014 року по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2011 року Публічне акціонерне товариствл комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі -ПАТ «Акцент-Банк»), ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» були задоволені.

Ухвалою суду від 16 грудня 2013 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2011 року та справу призначено для розгляду у загальному порядку.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2014 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» було залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що у судові засідання, призначені на 19 березня 2014 року та 14 квітня 2014 року представник позивача не зявився, про слухання справи належним чином був повідомлений, про причини неявки не повідомив, заяви щодо розгляду справи за його відсутності не надав.

Колегія суддів вважає, що такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 16 грудня 2013 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2011 року та справу призначено для розгляду у загальному порядку (а.с.80-81)

Ухвалою суду від 27 лютого 2014 року у попередньому судовому засіданні справу було призначено до судового розгляду на 19 березня 2014 року (а.с.93).

З довідки, складеної секретарем судового засідання видно, що судове засідання, призначене на 19 березня 2014 року через неявку сторін відкладалося на 14 квітня 2014 року (а.с. 95).

Згідно довідки від 14 квітня 2014 року сторони у судове засідання не зявилися, справу розглянуто з винесенням ухвали (а.с.97).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

З аналізу зазначеної норми витікає, що повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Наявні у матеріалах справи листи (а.с. 94, 96) про надіслання позивачу інформації щодо судових засідань, не можуть свідчити про дотримання судом першої інстанції вимог ст.ст.74-76 ЦПК України про належне сповіщення позивача про розгляд справи, оскільки матеріали справи не містять доказів документального підтвердження про отримання позивачем судових повісток.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено процесуальний порядок вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду, у звязку з чим, відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

У той же час, доводи апеляційної скарги, що суд, залишаючи позовні вимоги без розгляду, не звернув уваги на заяву представника позивача від 08 серпня 2011 року щодо розгляду справи за його відсутності, колегія суддів не може ввважати підставою для скасування ухвали, оскільки зазначена заява стосувалася судового розгляду справи, за результатами якого було ухвалено заочне рішення від 12 серпня 2011 року, скасоване у подальшому ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2013 року.

У ході нового розгляду справи позивач із заявою про слухання справи за його відсутності не звертався.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2014 року скасувати, справу направити до того ж суду для продовження її розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді