АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2016 року про залишення позовної заяви без руху по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління» про визнання недійсною умови кредитного договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

31 серпня 2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулись до суду із позовом, за яким просили суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 332/08-ФЛ від 04 липня 2008 року у сумі 156 708,98 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 3 292 723, 50 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 судові витрати у сумі 3654 грн.

10 лютого 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, за яким просив суд визнати припиненим зобов'язання ОСОБА_4 за договором поруки № 332/08/02 від 04 липня 2008 року, який укладений між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4, тягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_4, судовий збір у розмірі 551,20 грн.

16 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою за якою просив суд визнати недійсними умови пункту 6.1 кредитного договору № 332/08-ФЛ від 04 липня 2008 року, укладеного між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2016 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху для сплати судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, через свого представника, просить ухвалу суду про залишення його зустрічної позовної заяви без руху скасувати і передати питання на новий розгляд до того ж суду, посилаючись незаконність ухвали суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без руху районний суд виходив з того, що заява не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а саме не сплачено судовий збір, враховуючи зазначене вважав за необхідне зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Але погодитись з такими висновками суду не можна, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, встановлено, що якщо суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір». У новій редакції зазначеного закону від 01 вересня 2015 року із ст. 5, яка визначає пільги щодо сплати судового збору, виключено пункт, який встановлював, що від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» слідує, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25 вересня 2015 року, - оскільки стаття 5 Закону N 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року N 226/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду", статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року N 1023-XII "Про захист прав споживачів".

Так, із позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини сторін виникли у зв'язку визнанням недійсною умови кредитного договору та позивач, за зустрічним позовом, звернувся до суду за захистом прав споживачів, посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином, позивач, за зустрічним позовом, звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Суддя суду першої інстанції не з'ясував характер спірних правовідносин та не звернув увагу на вищезазначені вимоги закону та роз'яснення в постанові пленуму ВССУ під час вирішення питання про прийняття зустрічного позову у справі, у зв'язку з чим постановив незаконне судове рішення.

Згідно роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п.7 - позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Якщо заява не відповідає вимогам статей 119,120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог ст.121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Суддя суду першої інстанції зазначених роз'яснень пленуму ВСУ та положення статті 119 ЦПК України також не врахував, свої висновки щодо залишення позовної заяви без руху належним чином не обґрунтував всупереч вимогам статті 119 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що ухвала судді суду першої інстанції постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, у зв'язку з тим, що не зазначено конкретних підстав згідно із вимогами закону для залишення позову без руху, а тому ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду для вирішення питання про прийняття зустрічного позову у справі.

Відповідно до п.3 ст.312 ЦПК України, - розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.304,307, п.3 ст.312, ч.1 ст.218 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2016 року про залишення позовної заяви без руху - скасувати, справу направити до цього ж суду на новий розгляд питання про прийняття зустрічного позову.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді З.М. Пономарь

М.Ю. Петешенкова