Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/6724/15-ц Головуючий у 1-й інст. Остапенко Н. М.
Категорія 27 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді Кочетова Л.Г.,

суддів: Товянської О.В., Микитюк О.Ю.,

при секретарі: Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з останньої борг у сумі 817441.76 грн.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2016 року в задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати, постановити нову - про задоволення заяви, посилаючись на порушенням норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У своїй заяві позивач просила про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача - квартиру АДРЕСА_1 та приміщення аптеки по АДРЕСА_2.

Як вбачається із відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказана квартира дійсно належить відповідачу, проте перебуває в іпотеці ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з 26.07.2007 року та на неї накладено арешт згідно постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту від 03.04.2014 року; інше нерухоме майно відповідача - садовий будинок і 0,0470 га земельної ділянки для ведення садівництва в м. Коростені, також перебуває в іпотеці ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» з зазначеного часу.

Даних про те, що ОСОБА_2 має на праві приватної власності інше нерухоме майно, судом не здобуто.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що у зв»язку з застосуванням заходів забезпечення позову, про які просила позивач, можуть бути порушені права іпотекодержателя.

Позивачем не надано будь-яких доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Посилання на те, що відповідачем вчинялися дії, направлені на відчудження об»єктів нерухомості, є голослівними, рекламні оголошення, про публікацію яких у пресі стверджує апелянт, суду не надані.

З урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд першої інстнції не мав можливості пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір, оскільки договір позики, на невиконання якого посилається ОСОБА_1, в матеріалах справи відсутній.

За таких обставин суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в забезпеченні позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді