Справа № 368/312/16-ц
Провадження № 2/368/229/16
Рішення

іменем України

"09" березня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

головуючого: судді Закаблук О.В.

при секретарі Широкоступ К.М.

З участю:

Позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини в твердій грошовій сумі, суд, -

В С Т А Н О В И В :

12.02.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини в твердій грошовій сумі, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким:

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання його малолітньої дитини, а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви про стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, з дня подачі заяви про стягнення аліментів до досягнення дитиною трьох років.

Автоматизованою системою документообігу суду для слухання справи на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

17.02.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.03.2016 року, позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги уточнила, в сторону зменшення позовних вимог, відмовившись від стягнення аліментів на її утримання, проте, залишила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини в тому ж розмірі, який вказано в позовній заяві.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить слухати справу без його участі, позов визнає в частині стягнення аліментів на дитину, в частині стягнення аліментів на дружину заперечує.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1, яка позов уточнила, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення уточненого позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

Підсудність.

Згідно ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред»являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Проте, згідно ст.110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, з трудових правовідносин, можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, з паспорту позивачки ОСОБА_1, вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому суду Київської області, як суду загальної юрисдикції першої інстанці.

Що стосується фактичних обставин справи, то судом в судовому засіданні встановлено наступне.

02.08.2014 року між позивачкою ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_4) та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І ОК № 163229, яке видане 02 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянин України, та ОСОБА_4, 08 червня 1995 рокеу народження, уродженка село Бурти Кагарлицького району Київської області, громадянка України, зареєстрували шлюб 02 серпня 2014 року, про що 02 серпня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 118.

Прізвище після державної реєстрації шлюбу:

- чоловіка ОСОБА_2.

- дружини ОСОБА_2.

Від спільного проживання сторони мають спільну малолітню дитину, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії І ОК № 280685, яке видано 23 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що ОСОБА_3 народився 10 жовтня 2014 року в місті Кагарлик Київської області, про що 23 жовтня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 159.

В графі «батько» зазначений відповідач, - ОСОБА_2.

В графі «мати» зазначена позивачка ОСОБА_1.

Сторони на даний час спільно не проживають тривалий час, відповідно, на даний час будь яких відносин не підтримують, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, проживають окремо на різних житлових площах, в різних населених пунктах, причому, дитина стрін проживає спільно з матір»ю, позивачкою по справі, - ОСОБА_1., та знаходиться на її повному утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою № 118, виданою 24.02.2016 року виконкомом Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Отже, судом встановлено той факт, що відповідач ОСОБА_2 в даний час участі в вихованні дитини, яка знаходиться на повному утриманні позивачки не приймає, матеріальної допомоги їй не надає.

Норми матеріального права, зокрема, норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо:

-стягнення аліментів на дитину:

Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Окрім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Підставою для виникнення права неповнолітньої дитини на утримання від батьків є сукупність юридичних фактів:

- наявність споріднення. В даному випадку споріднення між дитиною та відповідачем доведено свідоцтвом про народження дитини серії І ОК № 280685, яке видано 23 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що ОСОБА_3 народився 10 жовтня 2014 року в місті Кагарлик Київської області, про що 23 жовтня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 159.

В графі «батько» зазначено відповідача по справі, -ОСОБА_2.

В графі «мати» зазначена позивачка по справі, - ОСОБА_1.

- недосягнення дитиною, - ОСОБА_3 повноліття, тобто вісімнадцятирічного віку.

Враховуючи вищевикладене, відповідач по справі, - ОСОБА_2 зобов»язаний утримувати свою дитину, сина, - ОСОБА_3 до досягнення 18 ти річного віку, тобто, до досягнення сином повноліття, - до 10 жовтня 2032 року;

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини є найбільш розповсюдженим способом визначення розміру аліментів.

До переваг цього способу належать, по перше, відсутність необхідності переглядати суму аліментів кожного разу, як змінюється дохід (заробіток) платника аліментів, по друге, відсутність потреби у проведенні індексації.

Що стосується розміру частки, яку необхідно стягувати з відповідача, то згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Проте, в даному конкретному випадку суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів в частці на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини в зв»язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, відповідно, має мінливий, тобто, не стабільний неофіційний дохід.

Відповідно, в даному випадку суд застосовує до спірних правовідносин положення ч. 1 ст. 184 СК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, у твердій грошовій сумі аліменти призначаються у випадках, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

До таких обставин, зокрема, відноситься і ситуація, коли стягнути аліменти в частці від заробітку (доходу) практично неможливо, як в даному випадку, або коли це істотно порушує інтереси однієї зі сторін (наприклад, коли суд має достатньо причин вважати, що відповідач приховує свої реальні доходи), як в даному випадку, адже відповідач хоча офіційно не працює тривалий час, проте одягається, харчується, забезпечує свій побут, що вказує на наявність певного розміру неофіційного заробітку у відповідача.

Слід зазначити, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення».

При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, судом було враховано наступні обставини, які зазначені в ст. 182 СК України:

- дитина, - ОСОБА_5 є малолітнім, з урахуванням віку та природніх потреб, (посилене харчування, щорічне оздоровлення), на думку суду потребують значних коштів на утримання.

- позивачка ОСОБА_1, здійснює догляд за малолітньою дитиною самостійно, не працює, не має іншого джерела доходу для утримання малолітньої дитини, ніж державно допомога та кошти відповідача.

- відповідач ОСОБА_2 фізично здоровий, працездатного віку, працездатний, іншої сімі»ї не має, іншими аліментними зобов»язаннями не обтяжений, не має на утриманні інших осіб.

Отже, враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що позивачка ОСОБА_1 просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, визначення розміру якого в сумі 1000 грн. в судовому засіданні обгрунтувала, відповідач ОСОБА_2 в письмовій заяві позов в частині стягнення аліментів на дитину в розмірі 1000 грн. визнав, суд, враховуючи вищевикладені судом обставини, прийшов до висновку щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, в даному випадку слід стягувати аліменти з 12.02.2015 року.

Судові витрати.

При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд керувався ч. 3 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, позивачка ОСОБА_1 є особою, яка звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів.

Відповідач ОСОБА_6 не входить до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, що стосується судового збору, суд, керуючись ч. 3 ст. 88 ЦПК України приходить до висновку щодо стягнення з:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави 551 грн. 20 коп. судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 84, ст. 180, ч. 3 ст. 181, 183, ч. 1 ст. 184, 191 СК України , п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст..ст. 3, 15, 88, 215, 218, ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини в твердій грошовій сумі,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянки України, паспорт серії СТ 318167, виданий 09 вересня 2014 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, на утримання дитини:

- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво про народження серії І ОК № 280685, видане 23 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, щомісячно, в розмірі 1000 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, - з 12.02.2016 року, до повноліття дитини, - ОСОБА_3, - до 10 жовтня 2032 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави 551 грн. 20 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України.

Суддя: О.В. Закаблук