1Справа № 335/1702/16-ц 2/335/819/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги наступним.

7 жовтня 2013 року помер її батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_2 залишив заповіт, за яким вказане майно заповів позивачеві. Позивач звернулась у встановлений законодавством строк до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця. Так, вказана квартира належала на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування. Проте, оригінал цього договору не зберігся, тому позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Посилаючись на вимоги ст.ст. 392, 1218, 1220, 1222, 1223, 1268, 1269 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просила задовольнити позовні вимоги та визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно (арк. справи 35).

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності без проведення технічної фіксації судового засідання технічними засобами. В заяві позивач вказала, що не заперечує проти ухвалення рішення у справі за її відсутності.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій представник просив ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Згідно з копією договору дарування від 24 квітня 1992 року, ОСОБА_3 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 (арк. справи 10). Цей договір було посвідчено державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1-1530. Також ОСОБА_3 зазначений в технічному паспорті на вказану квартиру як її власник (арк. справи 1112).

7 жовтня 2013 р. помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 278071, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції 7 жовтня 2013 р., актовий запис № 5505 (арк. справи 6).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді належної йому квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до висновку про вартість від 12 лютого 2016 р. № 14/02/16, складеного оцінювачем, субєктом оціночної діяльності ТОВ «УКРСПЕЦЕКСПЕРТИЗА», ринкова вартість обєкта оцінки 2-кімнатної квартири № 3, загальною площею 43,63 кв.м, житловою площею 26,42 кв.м, у 2-поверховому житловому будинку, що знаходиться з адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 3, складає 150 000,00 грн. (арк. справи 16).

За життя ОСОБА_3 залишив заповіт від 25 листопада 1994 р., яким вказану вище квартиру заповідав позивачеві ОСОБА_1 (арк. справи 13).

ОСОБА_1 (дошлюбні прізвища ОСОБА_3, ОСОБА_4) ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим 25 листопада 1958 року Сталінським бюро ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 3374 (арк. справи 7), свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, виданого 10 лютого 1978 р. Будинком укладення шлюбів м. Запоріжжя, актовий запис № 262, в якому зазначено, що після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_4 (арк. справи 8), свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, виданого 15 листопада 1991 р. Орджонікідзевським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 673, в якому зазначено, що після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_7 (арк. справи 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

1 лютого 2014 р. ОСОБА_1 з метою оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно звернулась до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою, що підтверджується матеріалами спадкової справи. В заяві повідомила про відсутність інших спадкоємців (арк. справи 32).

11 грудня 2015 р. ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (арк. справи 33).

11 грудня 2015 р. державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_9 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (арк. справи 34).

Також, відповідно до відомостей, отриманих судом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 54739400 від 9 березня 2016 р.), в даному реєстрі відсутня інформація про реєстрацію права власності на вищезазначену квартиру (арк. справи 53).

Отже, позивач позбавлений можливості оформити право власності в порядку спадкування за законом зазначену вище квартиру.

Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При цьому, як визначено у ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

В даному випадку ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину. Однак, за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину (відсутність документа, якій засвідчує право власності спадкодавця на квартиру, відсутність можливості одержати дублікат, відсутність реєстрації права власності за спадкодавцем), ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1, внаслідок чого за нею слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_4.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 7 жовтня 2013 року, на квартиру АДРЕСА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Шалагінова