Справа № 450/4691/13 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/728/16 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

секретаря: Іванової О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 липня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсальний Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом.

Зазначав, що 31.03.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №058-2008-979 за умовами якого банк надав позичальнику кредит на суму 85000 доларів США на строк до 10.03.2037 pоку зі сплатою 12,45 % річних.

В наступному 25.02.2009 року, 10.04.2010 року, 30.04.2010 року, 07.09.2011 pоку і 16.10.2012 pоку між банком та позичальником укладалися додаткові угоди до кредитного договору № 058- 058-2008-979, зокрема про зміну розміру відсоткових ставок за користування кредитом.

Належне виконання зобов'язань ОСОБА_5 було забезпечено поруками, які випливали із договорів поруки, укладених 31.03.2008 року позивачем з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а 16.10.2012 року - ще й з ОСОБА_8 Крім цього, до договорів поруки з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 25.02.2009 року, 30.04.2009 року, 07.09.2011 року і 16.10.2012 року вносилися зміни.

Незважаючи на взяті зобов'язання ОСОБА_5 порушила умови кредитного договору і допустила прострочення, яка на 24.10.2013 року становила 96289,12 доларів США, а саме: 66,18 доларів США - сума простроченої заборгованості по кредиту; 84033,94 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту; 12192 доларів США - відсотки за користування кредитом.

Просив стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 вказану заборгованість за кредитним договором, що еквівалентна 96289,12 доларів США, та 3441 грн. судового збору.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №058-2008-979 від 31.03.2008 року в сумі 769638,94 грн., що еквівалентно 96289,12 доларів США та 3441 грн. судового збору.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.12.2013 року.

Рішення оскаржив ОСОБА_4 Просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові. Зазначає, що суд неправильно встановив фактичні обставини справи, його висновки не відповідають дійсним обставинам, суд неправильно застосував норми матеріального права. Зокрема посилається відсутність підстав для стягнення боргу, так як банк не довів права надавати кредит у валюті; підстав для солідарної відповідальності поручителів між собою не має. Вказує, що з моменту збільшення обсягу відповідальності боржника без згоди поручителя порука є припиненою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 на підтримання скарги, представника позивача ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів знаходить підстави для часткового її задоволення з огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що 31.03.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №058-2008-979 за умовами якого банк надав позичальнику кредит на суму 85000 доларів США на строк до 10.03.2037 pоку зі сплатою 12,45 % річних.

25.02.2009 року, 10.04.2010 року, 30.04.2010 року, 07.09.2011 pоку і 16.10.2012 pоку між банком та позичальником укладалися додаткові угоди до кредитного договору № 058- 058-2008-979, зокрема про зміну розміру відсоткових ставок за користування кредитом.

Належне виконання зобов'язань ОСОБА_5 було забезпечено поруками, які випливали із договорів, укладених 31.03.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та поручителями, кожним окремо: ОСОБА_4, з ОСОБА_6, з ОСОБА_7, а 16.10.2012 року - ще й з ОСОБА_8 Крім цього, до договорів поруки з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 25.02.2009 року, 30.04.2009 року, 07.09.2011 року і 16.10.2012 року вносилися зміни за згодою кожного із поручителів.

Станом на 24.10.2013 року ОСОБА_5 допустила прострочення виконання зобов'язання на суму 96289,12 доларів США, а саме: 66,18 доларів США - сума простроченої заборгованості по кредиту; 84033,94 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту; 12192 доларів США - відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Рішення суду першої інстанції в частині солідарної відповідальності боржника ОСОБА_5 з поручителем ОСОБА_4 є правильним, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на наведених вище нормах права, а посилання апелянта на припинення договору поруки є безпідставним.

Як зазначалося вище, унаслідок внесення змін суб'єктами кредитного договору №058-2008-979 від 31.03.2008 року шляхом укладення 25.02.2009 року, 10.04.2010 року, 30.04.2010 року, 07.09.2011 pоку і 16.10.2012 pоку додаткових угод про зміну розміру відсоткових ставок за користування кредитом, обсяг відповідальності боржника збільшувався.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки від 16.10.2012 року ОСОБА_4 поручився перед ПАТ «Універсал Банк» за виконання ОСОБА_5 усіх її зобов'язань перед банком, що виникли з кредитного договору №058-2008-979 від 31.03.2008 року та додаткової угоди від 16.10.2012 року (основного договору) в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (а.с. 93 т. 2).

Пунктом 1.2. цього договору поручитель ОСОБА_4 засвідчив, що йому добре відомі усі умови вищезазначеного основного договору і він погоджується з ними.

Цей же договір містить і особливі умови основного договору, зокрема (п.1.2.3.) про те, що на момент укладення додаткової угоди 16.10.2012 року боржник допустив прострочення, яка складається із 64,8 доларів США (прострочення суми кредиту), та 6903,6 доларів США ( прострочення сплати відсотків).

Договір поруки підписаний обома сторонами правочину 16.10.2012 року.

Таким чином необхідно прийти о висновку, що ОСОБА_4 знав про умови основного договору, про умови додаткової угоди до нього від 16.10.2012 року, зокрема про наявність заборгованості і про підвищення процентної ставки, добровільно погодився на його умови і поручився перед кредитором за виконання зобов'язань боржником.

За таких обставин вважати про збільшення обсягу відповідальності боржника без згоди поручителя підстав не має.

Разом із цим слід зазначити, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення солідарно з поручителів суми заборгованості за кредитним договором не узгоджуються з вимогами статті 554 ЦК України та умовами договорів поруки.

Норми закону, якими регулюються правовідносини поруки, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого.

Встановлено, що поручителі ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 кожен окремо поручився відповідати перед кредитором - ПАТ «Універсал Банк» разом з позичальником ОСОБА_5 як солідарний боржник. Умовами договорів поруки передбачено право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо поручителю.

Враховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про відсутність права кредитора видавати кредит в іноземній валюті, так як це питання було предметом дослідження суду першої інстанції, а позивач надав усі докази на підтвердження свого права (а.с. 110 - 166 т. 2).

Разом із цим не ґрунтується на вимогах позивача і нормах матеріального права рішення суду першої інстанції про стягнення боргу в національній валюті, переведеній в еквівалент до долара США.

Як убачається із матеріалів справи, позивач видав кредит ОСОБА_5 в іноземній валюті - 85000 доларів США. Звернувшись з позовом до суду, банк просив стягнути заборгованість у іноземній валюті в сумі 96289,12 доларів США, яка складається із простроченої заборгованості по кредиту в сумі 66,18 доларів США, 84033,94 доларів США - суми дострокового стягнення кредиту і відсотків за користування кредитом в сумі 12192 доларів США.

Суд першої інстанції, натомість, встановивши наявність підстав для відповідальності боржника солідарно з кожним із поручителів окремо, стягнув на користь банку грошові кошти в національній валюті, перевівши їх по курсу до валюти кредиту. До того ж суд стягнув усю суму заборгованості, не вказавши її складових.

Цей висновок суду не відповідає матеріалам справи і нормам матеріального права.

Вирішуючи питання долі судових витрат, колегія суддів виходить із наступного.

Хоч і задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4 частково, проте рішення апеляційного суду не змінило обов'язку ОСОБА_4 перед позивачем, тому підстав для зміни розподілу судових витрат не має.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 липня 2014 року в частині вирішення позову та розподілу судових витрат скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Стягнути заборгованість за кредитним договором №058-2008-979 від 31березня 2008 року в розмірі 96289,12 доларів США (еквівалентно 769638,94 грн.), що складається із 66,18 доларів США (еквівалентно 505 грн.) простроченої заборгованості по кредиту; 84033,94 доларів США (еквівалентно 671683,28 грн.) дострокового стягнення кредиту; 12192 доларів США (еквівалентно 97450,66 грн.) відсотків за користування кредитом:

- солідарно з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та по 1720,5 грн. судового збору з кожного;

- солідарно з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та по 1720,5 грн. судового збору з кожного;

- солідарно з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 та по 1720,5 грн. судового збору з кожного;

- солідарно з ОСОБА_5 і ОСОБА_8 та по 1720,5 грн. судового збору з кожного.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: