Справа № 211/151/16-ц
Провадження № 2/211/871/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 березня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді : Ткаченко С.В

при секретарі : Форманчук К.М.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

у відсутність :

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в собі Довгинцівського РВ у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_5 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом, вказавши, що він 18.08.1995 року одружився з ОСОБА_6 (матір'ю відповідача).

27.02.1990 року на ім'я дружини Виконкомом Криворізької міської Ради народних депутатів було видано ордер на жиле приміщення № 030301 на право заняття в порядку обміну жилого приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Водопянова, б. 3 квартира 237.

Відповідач ОСОБА_3 (син дружини від першого шлюбу ) був прописаний у зазначеній квартирі 18.09.2007 року, однак з моменту реєстрації і по теперішній час за вказаною адресою не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні. Як йому відомо, відповідач вже близько 13 років мешкає у Чехії, де створив сім'ю та має роботу.

Останній раз відповідач приїздив до України у серпні 2014 року, на похорон матері.

26.08.2014 року його дружина ОСОБА_7, померла, та він як єдиний спадкоємець прийняв спадщину, так як на момент смерті проживав разом з дружиною, у завязку з чим лише на нього перейшли всі права та обовязки стосовно спадкового майна квартири АДРЕСА_1. Тобто всі витрати пов'язані з квартирою здійснюються лише ним.

Отже факт реєстрації відповідача тягне нарахування на нього комунальних послуг, які відповідач ніколи не сплачував, тому на підставі ст.ст. 71,72 ЖК України просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 237, будинку 3 по вул. Водоп'янова в м. Кривому Розі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1, кожний окремо позовні вимоги підтримала у повному обсязі, покладаючись на обставини викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, підтвердженням чого є оголошення у засобах масової інформації - газета «Вісті Придніпровя», сторінка 9 «оголошення» від 18.02.2016 року № 11 (1710) .

Представник третьої особи - ГУ ДМС України в Дніпропетровської області в особі Довгинцівського РВ у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, у справі мається заява про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Вислухавши позивача, його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 18.08.1995 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 у Довгинцівському відділі державної РАЦС, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис № 407, та дружині присвоєне прізвище « Азовська» (а.с. 9).

27.02.1990 року виконавчим комітетом Криворізької міської Ради народних депутатів ОСОБА_8 та її сім'ї було видано ордер на житлове приміщення №030301, на підставі протоколу засіданя комісії по обміну жилової площі № 80 від 24.02.1990 року, на право зайняття у порядку обміну житлового приміщення 17,44 кв.м., що складається з 1 кімнати в квартирі АДРЕСА_2 ( а.с. 10).

За вказаною адресою зареєстровані: позивач ОСОБА_2 з 14.08.1998 року, та відповідач ОСОБА_3 з 18.09.2007 року (а.с 11 копія виписки).

26.08.2014 року ОСОБА_9 Леонтіївана померла (а.с. 12).

В матеріалах справи міститься Акт складений мешканцями будинку № 3 по вул. Водопянова м. Кривого Рогу ( а.с. 13), із змісту якого випливає, що відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає за адресою свого місця реєстрації - у квартирі АДРЕСА_2 з 1990 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10, зазначила, що мешкає по сусідству з позивачем, підтвердила факт не проживання відповідача ОСОБА_3 , у квартирі АДРЕСА_2 з 1990 року.

Відповідно до положень ст. 71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР,ст. 405 ЦК України).

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 відсутній в зазначеній квартирі понад шість місяців, не проживає в ній з 1990 року (з моменту видачі ордера) без поважних причин; доказів стосовно поважних причин непроживання відповідачіа в даній квартирі в судовому засіданні не добуто; наявність будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним в судовому засіданні не встановлена, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, як таких, що базуються на вимогах чинного законодавства

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71,72 ЖК України,ст.ст. 10,60,212, 215ЦПК України ,суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, 06.11.1973 року народженя таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 237 в будинку № 3 по вул. Водоп'янова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_11