Справа № 639/1575/16-ц
Провадження № 2/639/964/16
14 березня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Гаврилюк С.М.,
при секретарі - Луценко С.М.,
за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,
Позивач ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16.01.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Троян Я.М. та зареєстрований в реєстрі за № 64.
Грошові кошти в зазначеній сумі були передані позивачкою позичальнику при підписанні вказаного договору, про що зазначено в п. 2 Договору.
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду відповідач, про що в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав.
Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.
Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 2 Договору передбачено, що грошові кошти, що є предметом цього договору, передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання цього договору.
Згідно п. 3 Договору позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк до 16.02.2013 року (а.с.6).
Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Вказаний Договір був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Троян Я.М. та зареєстрований в реєстрі за № 65 (а.с.6).
Відповідно до п. 5 Договору якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцю суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України тобто несплачену у строк суму основного боргу та три проценти річних від простроченої суми.
Пунктом 6 Договору передбачено, право позикодавця пред'явити Договір до стягнення в порядку і строки, передбачені чинним законодавством України у разі, коли позичальник своєчасно не поверне позикодавцю позику згідно визначеного в пункті 3 цього Договору строку.
Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Однак, відповідач в порушення зазначених норм закону та умов договору позики щодо своєчасного повернення грошових коштів в строк, передбачений договором, не повернув суму грошових коштів, наданих йому за договором, у зв'язку з чим станом на 11.02.2016 року ОСОБА_3 має заборгованість перед ОСОБА_2, з урахуванням офіційного курсу НБУ гривні до євро станом на 11.02.2016 року у розмірі 1123997,25 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.
Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно ч.1 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зі змісту договору позики вбачається, що відповідачеві надавалася позика до 16.02.2013 року. Прострочення виконання відповідачем його зобов'язань з повернення позивачу боргу складає період часу з 17.02.2013 року по 11.02.2016 року, що станом на 11.02.2016 року складає 1059 днів.
Щодо розрахунку суми основного боргу суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно зі ст. 524 Цивільного кодексу України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.
Відповідно до ч.1, ч.2 статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем ОСОБА_2 сплачено судовий збір у загальній сумі 7165 грн. 60 коп., а саме за подання позову та за подання заяви про забезпечення доказів(а.с.2,8).
Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 509, 524-526, 530, 533, 599, 610-611, 625, 1046-1050 ЦК, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 7165 (сім тисяч сто шістдесят п'ять) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк