1Справа № 335/1288/16-ц 2/335/765/2016
23 березня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., при секретарі Школяр К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» про стягнення заборгованості по заробітній платі,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» про стягнення заборгованості по заробітній платі.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до наказу № 01/09-11к від 09.11.2004 року, він був прийнятий на роботу в ТОВ «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» на посаду робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків учбово-тренувальної бази та на підставі наказу № 01/06-07к від 07.07.2007 року переведений на посаду слюсаря-сантехніка учбово-тренувальної бази.
14.12.2015 року звільнений з займаної посади у звязку із скороченням штату працівників, на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.
З виданим відповідачем розрахунковим листом за грудень 2015 року заборгованість по заробітній платі на час звільнення складає 9 439 грн. 99 коп.
ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача з вимогою провести розрахунок по заробітній платі за грудень 2015 року, але до теперішнього часу сума боргу по заробітній платі відповідачем не погашена, у звязку з чим вимушений звернутися із позовом до суду.
Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 9 439 грн. 99 коп.
В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача ТОВ «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» в судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно.
Згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.
Суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності представника відповідача.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до висновку позов задовольнити частково, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно ч. 1 ст. 21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці».
Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
Частиною 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче визначеної законом. Право на своєчасне отримання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року N 475/97-ВР , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як вбачається з ст. 6 Конвенція про захист заробітної плати N 95, ратифікованої Президією Верховної Ради Української РСР від 30.06.1961 року, роботодавцеві забороняється обмежувати будь-яким способом свободу працівника розпоряджатися своєю заробітною платою на власний розсуд.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.11.2004 року працював у ТОВ «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» на посаді робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків учбово-тренувальної бази (наказ № 01/09-11к від 09.11.2004 року, а з 07.07.2007 року був переведений на посаду слюсаря-сантехніка учбово-тренувальної бази (наказ № 06/14-12-ЛС від 07.07.2007 року).
Наказом № 06/14-12-ЛС від 14.12.2015 року, позивача звільнено з займаної посади у звязку із скороченням штату працівників, згідно з п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, про що свідчіть запис у трудовій книжці.
Відповідно до розрахункового листка по заробітній платі вбачається, що борг за підприємством за грудень 2015 року перед позивачем становить 9 439 грн. 99 коп., з яких 4 168 грн. 44 коп. вихідна допомога.
На момент розгляду справи у суді відповідач заборгованість ОСОБА_1 по заробітній платі не виплатив, що порушує конституційне право позивача на своєчасне отримання винагороди за працю.
Згідно ст. 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Суд надав рівні можливості сторонам у наданні доказів. Заперечень проти позову відповідач суду не надав.
Таким чином, аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законні та підлягають повному задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в розмірі 9 439 грн. 99 коп.
Статтею 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Отже, з ТОВ «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.
Крім того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині присудження працівникові заробітної плати за один місяць з метою забезпечення інтересів працівника.
Керуючись ст. 43 Конституції України, ст. ст. 3, 10, 11, 57-58, 60, 88, 197, 212, 213, 224-226, 367 ЦПК України, ст. ст. 47, 94, 115-116, 233 Кодексу законів про працю України України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ст. 6 Конвенції про захист заробітної плати N 95, суд,
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за грудень 2015 року в розмірі 9 439 (девять тисяч чотириста тридцять девять) грн. 99 (девяносто девять) коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. (пятсот пятдесят одну) грн. 20 (двадцять) коп.
Рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І.П.Соболєва