Провадження № 22-ц/780/2075/16 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 26 21.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

21 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Березовенко Р.В., Приходька К.П.,

за участю секретаря - Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ«Приват Банк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 06 грудня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 укладено договір кредиту, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення заборгованості, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 31 серпня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 18 294 грн. 80 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року провадження у даній справі закрито на підставі п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для провадження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі за п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 помер 05 червня 2015 року, однак позивачем не надано доказів того, що після смерті відповідача будь-які особи прийняли спадщину у встановленому законом порядку. Посилаючись на те, що на час розгляду справи спадкоємців, що прийняли спадщину, не встановлено, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з таких підстав.

За ч. 1 ст. 37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно з ч.4 ст.24 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку ст. 37 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася.

Спадкоємці померлого на момент відкриття провадження у справі боржника не є процесуальними правонаступниками у цій справі, а наявність правонаступництва у матеріальних правовідносинах має вирішуватися за позовом, заявленим безпосередньо до спадкоємців боржника.

Таким чином, порушений відносно фізичної особи, яка померла, цивільний процес не допускає процесуального правонаступництва та підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, якою передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із матеріалів справи, 05 жовтня 2015 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у даній справі.

Відповідач ОСОБА_2 помер 05 червня 2015 року, тобто, до відкриття провадження у справі.

Однак суд першої інстанції на вказані вище вимоги закону та встановлені обставини справи належної уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України

Відповідно до вимог ч.3 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню на підставі ст.312 ЦПК України з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

УхвалуКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді