АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/960/15-ц 22-ц/774/374/К/16
Справа № 210/960/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/374/К/16 суддя Чайкіна О.В.
Категорія № 27 (IV) Доповідач - Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі Маслової К.В.,

за участю: представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника відповідача Іваніченко Тетяни Анатоліївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Південний" на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Південний" про визнання недійсним пунктів за депозитними договорами та стягнення відсотків за банківським вкладом-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Південний» (далі Банк) про визнання недійсним пунктів за депозитними договорами та стягнення відсотків за банківським вкладом. Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили визнати недійсними пункти 1.3., 5.2. Договору банківського строкового вкладу НОМЕР_3 від 09.10.2013 року, укладеного між Банком та ОСОБА_6; визнати недійсними пункти 1.3., 5.2. Договору банківського строкового вкладу НОМЕР_2 від 09.10.2013 року, укладеного між Банком та ОСОБА_6; стягнути з Банку на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проценти по Договору банківського строкового вкладу НОМЕР_3 від 09.10.2013 року по 521,45 грн. на кожну, та проценти по Договору банківського строкового вкладу НОМЕР_2 від 09.10.2013 року по 2196,64 грн. на кожну, вирішити питання про витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначили, що 09 жовтня 2013 року між ОСОБА_6 та Банком, в особі філії АБ «Південний» в місті Кривий Ріг були укладені договори НОМЕР_2 та НОМЕР_3 про банківський строковий вклад (депозит) в національній валюті. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер. Позивачам видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з грошового внеску, з належними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться в ПАТ «Південний» на поточному рахунку НОМЕР_1 у сумі 151814,82 гривень 82 копійки. У подальшому, 17 січня 2015 року кожному позивачу виплачено по 75907,41 грн. депозитних вкладів. Фактично позивачі отримали суму вкладу й відсотки нараховані, лише до дня смерті вкладника, а не до дня фактичного повернення коштів. Загальна сума невиплати по двом депозитним вкладам склала 15436 грн. 18 коп. Відмову у виплаті процентів за банківським вкладом банк аргументував тим, що у відповідності до п. 1.3. Договору банківського вкладу, статей 607 і 1061 ЦК України банк припиняє своє зобов'язання по нарахуванню відсотків на депозитний вклад у зв'язку із смертю вкладника. Вважаючи таку відмову незаконною, позивачі зазначали, що сторонами договорів банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор), а зобов'язання банку виплачувати проценти на суму вкладу не є нерозривно пов'язаним з особою вкладника, то таке зобов'язання банку не припиняється внаслідок смерті вкладника, входить до складу спадщини та триває до моменту фактичного повернення коштів спадкоємцям.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" на користь ОСОБА_1 відсотки за договором банківського строкового вкладу НОМЕР_3 від 09.10.2013 року в сумі 5521,45 (п'яти тисяч п'ятсот двадцять одна грн. сорок п'ять коп.) та проценти за Договором банківського строкового вкладу НОМЕР_2 від 09 жовтня 2013року в сумі 2196,64 грн. (дві тисячі сто дев'яносто шість грн. шістдесят чотири коп.).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" на користь ОСОБА_2 відсотки за договором банківського строкового вкладу НОМЕР_3 від 09.10.2013 року в сумі 5521,45 (п'яти тисяч п'ятсот двадцять одна грн. сорок п'ять коп.) та проценти за Договором банківського строкового вкладу НОМЕР_2 від 09 жовтня 2013 року в сумі 2196,64 грн. (дві тисячі сто дев'яносто шість грн. шістдесят чотири коп.)

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. шістдесят коп.).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. шістдесят коп.).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у розмірі 2436,00 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість грн.).

В решті позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Банку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги представник Банку посилався на принцип свободи договору, зазначив, що Банком та вкладником - ОСОБА_6 було укладено договори строкового банківського вкладу за умовами яких договори припиняють дію у разі смерті вкладника, датою припинення договорів є день смерті вкладника та у разі отримання банком відомостей щодо смерті вкладника, банк припиняє нарахування процентів з дня припинення дії договору. Вважає, що умови вказаних договорів не суперечать нормам діючого цивільного законодавства, проте суд першої інстанції самостійно продовживши строки дії вказаних договорів, стягнув з Банку на користь позивачів проценти в період після смерті вкладника.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 09 жовтня 2013 року між ОСОБА_6 та ПАТ АБ «Південний», в особі філії АБ «Південний» в м. Кривому Розі були укладені договір НОМЕР_2 та договір НОМЕР_3 про банківський строковий вклад (депозит) в національній валюті (а.с.12,13).

Відповідно до п. 1.1. Договору Вкладник передав, а Банк прийняв на депозитний рахунок НОМЕР_2 (далі - Депозитний рахунок №1) грошові кошти у сумі 35625 (тридцять п'ять тисяч шістсот двадцять п'ять) грн. 00 коп. та депозитний рахунок НОМЕР_3 (далі - Депозитний рахунок №2) грошові кошти у сумі 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. (далі - Внесок) на умовах Договору. (а.с.12,13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11).

Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кузнецовою О.С., ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожній окремо, видано свідоцтва про право на спадщину за законом, яка в тому числі складається з грошового внеску, з належними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться в ПАТ «Південний» на поточному рахунку НОМЕР_1 у сумі 151814,82 (сто п'ятдесят одна тисяча вісімсот чотирнадцять) гривень 82 копійки, згідно довідки відповідача N20-84-45363 БТ від 18.12.2014 року (а.с.14,15).

ОСОБА_1 зверталася до відповідача із заявою щодо виплати процентів по договору банківського вкладу (16-17).

Однак, згідно відповіді від 25 лютого 2015 року відповідачем відмовлено у виплаті відсотків за період починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 17 січня 2015 року, посилаючись на п.1.3, п.1.5 Договору, де зазначено, що у разі отримання Банком інформації про смерть ОСОБА_7, Банк припиняє нарахування процентів з дня припинення дії Договору, який припиняється у разі смерті ОСОБА_7 (а.с.18).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1058, ст. 1061 ч. 1 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Нормами пунктів 3.3, 3.4 Глави 3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України №516 від 03.12.2003 року передбачено, що банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу (депозиту) у розмірі, який установлюється в договорі банківського вкладу (депозиту).

З урахуванням викладеного, проценти на суму вкладу (депозиту) нараховуються на підставі договору банківського вкладу (депозиту), укладеного в письмовій формі між банком та вкладником. Зобов'язання банку щодо нарахування процентів на суму вкладу та право вкладника на отримання нарахованих процентів виникає з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, а саме: цивільно-правового договору.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У відповідності до п.п. 1.3 та 5.2. спірних договорів, у разі отримання банком інформації про смерть ОСОБА_7, банк припиняє нарахування процентів з дня припинення дії Договору. Договор припиняє дію у разі смерті ОСОБА_7. Датою припинення договору вважається день смерті вкладника (а.с.12,13).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням положень ст.ст. 512, 608, 1058, 1228 ЦК України смерть вкладника не може бути підставою для припинення нарахування відсотків на вклад за депозитним договором, оскільки в перелічених вимогах закону оговорено лише можливість спадкування банківського вкладу. При цьому мова не йде про нарахування відсотків за договором після смерті вкладника.

Натомість, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вирішуючи вказаний спір в частині позовних вимог щодо визнання недійсними окремих пунктів договору, припустився помилки, не застосувавши до спірних правовідносин норми, що підлягали застосуванню. Зокрема, суд першої інстанції не врахував принципу свободи договору, який закріплено в ст.ст. 3,6 ЦК України, а також не врахував, що згідно вказаних вимог закону сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, за виключенням якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Аналогічні вимоги містяться в ч. 1 ст. 627 ЦК України.

Так, діючим законодавством не оговорено питання щодо обов'язкового нарахування відсотків у разі смерті вкладника, тому на думку колегії суддів спірні пункти договору не суперечать чинному законодавству, тобто підстави для визнання їх недійсними або вважати нікчемними відсутні.

Між тим, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З уточненого тексту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушували питання щодо визнання спірних пунктів договорів вкладу недійсними, проте суд першої інстанції відмовив в задоволенні цієї частини позовних вимог та оскільки рішення суду в цій частині не оскаржено, в порядку вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України не підлягає перегляду.

Таким чином, з урахуванням чинності спірних пунктів договору, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення на користь позивачів процентів за договорами банківського вкладу, оскільки стягнувши відсотки за договорами банківського вкладу судом першої інтонації фактично подовжено строк дії договору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Південний» задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Південний" про визнання недійсним пунктів за депозитними договорами та стягнення відсотків за банківським вкладом.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: