УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Шебуєвої В.А., Оніщука М.І.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення Третейського суду за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року про виправлення помилки у виконавчому листі,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі, виданого за результатами розгляду заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 04.03.2015 у справі про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтував тим, що у резолютивній частині рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 04.03.2015 замість ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 НОМЕР_1 помилково зазначений номер НОМЕР_2.

Оскільки, ухвалою від 10.11.2015 третейський суд виправив вказану помилку у рішенні, представник ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на те, що зазначена описка у виконавчому листі унеможливлює виконання рішення суду, просив виправити помилку у виконавчому листі, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 04.06.2015, а саме: зазначити правильний ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_1 - НОМЕР_1.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року заяву задоволено.

Справа № 755/8580/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4433/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Гаврилова О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Виправлено описку у виконавчому листі, виданому Дніпровським районним судом м. Києва 04 червня 2015 року у цивільній справі № 755/8580/15-ц за заявою ПАТ«Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення Третейського суду, зазначенов графі «ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності (для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер (для фізичних осіб)», замість зазначеного ідентифікаційного номеру - «НОМЕР_2», вірний ідентифікаційний номер «НОМЕР_1».

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судове засідання, під час якого суд постановив оскаржувану ухвалу відбулося без його участі, оскільки судову повістку ОСОБА_1 отримав лише після його проведення.

Вважав, що суд позбавив його можливості висловити свою думку стосовно вирішення питання про виправлення помилки у виконавчому листі, а відтак просив ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року скасувати та передати питання про виправлення помилки на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Інши учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2015 заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 04.03.2015 задоволено. Видано виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 04.03.2015 по справі №166/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 3 071 197,13 грн. заборгованості, 25 500,00 грн. сплаченого третейського збору та судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 25).

18.06.2015 Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 04.03.2015 у вищевказаній справі. У зазначеному виконавчому листі ідентифікаційний номер боржника вказаний як «НОМЕР_2» (а.с. 30-31).

Ухвалою постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.11.2015 виправлено описку в рішенні від 04.03.2015, а саме: зазначено ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_1 - «НОМЕР_1» (а.с. 47).

Задовольняючи заяву про виправлення помилки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність виправлення помилки у виконавчому листі, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

За змістом ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні та видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.11.2015 виправлено описку в рішенні від 04.03.2015, відтак враховуючи наведені положення, суд першої інстанції обґрунтовано виправив помилку у виконавчому листі, яка виникла внаслідок описки у резолютивній частині рішення суду, на підставі якого був виданий вказаний виконавчий лист.

Доводи апеляційної скарги про те, що судове засідання, під час якого суд постановив оскаржувану ухвалу, відбулося без його участі, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки відповідно до положення ч. 3 ст. 369 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом направлялися судові повістки учасникам процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність постановленої ухвали і, з огляду на вимоги ст. 312 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для її скасування, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 312, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: