Справа № 127/3944/14-ц Провадження № 22-ц/772/322/2016Головуючий в суді першої інстанції Вохмінова О. С.
Категорія 47 Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Нікушина В.П.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вінницької міської ради, про поділ будинку, припинення права спільної власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вінницької міської ради, про визнання часток у праві спільної часткової власності, поділ будинку в натурі, встановлення порядку користування земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, третьої особи - Вінницької міської ради, про поділ будинку, припинення права спільної власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою, зазначивши в заяві, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.06.2012 року вона є власником ? частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.

Власником іншої ? частини зазначеного вище будинку є ОСОБА_3

Між ними фактично склався порядок користування приміщеннями в будинку, разом з тим приміщення, якими вона користується, не відповідають ? частці. Тому, відповідно до вимог ст.ст.358, 364, 367 ЦК України та додатку №1 варіанту №1 висновку додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №162 від 26.03.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про виділення належної їй частки із спільної власності в натурі.

Приймаючи до уваги, що земля перебуває в спільному користуванні сторін на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради №549 від 29.07.1971 року, відповідно до ст.ст.89, 120 ЗК України ОСОБА_2 просила також встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 0,0594 га по АДРЕСА_1 відповідно до додатку №2 варіанту №1 висновку земельно-технічної експертизи №162 від 26.03.2015 року.

В квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа - Вінницька міська рада, про визначення часток у праві спільної часткової власності, поділ будинку в натурі, встановлення порядку користування земельною ділянкою, зазначивши в позові, що на підставі договору дарування від 13.12.2004 року вона є власником ? частки будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 Між нею та ОСОБА_2 фактично склався порядок користування будинком, відповідно до якого вона користується кімнатою 1-1 площею 14,4 кв.м., кімнатою 1-2 площею 17,8 кв.м., кімнатою 1-3 площею 11,4 кв.м., кухнею 1-4 площею 9,0 кв.м., кухнею 1-5 площею 12,5 кв.м., верандою II площею 7,7 кв.м. та господарськими будівлями сараєм «В», погребом «п/В», літньою кухнею «Г», убиральнею «Д», частиною огорожі 1, воротами №2, криницею №5. Такий порядок існував ще між попередніми співвласниками, оскільки згідно рішення народного суду Вінницького району Вінницької області від 29.09.1966 року спірний будинок був поділений між подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожному були виділені конкретні житлові приміщення і господарські будівлі. З того часу існує також порядок користування земельною ділянкою. Відповідно до інвентаризаційних даних, станом на 07.05.1968 року за ОСОБА_5 зареєстровано 11/25 часток житлового будинку і погосподарських будівель, а за ОСОБА_4 - 14/25 часток. Разом з тим, 28.01.1969 року Вінницьким міським житловим управлінням ОСОБА_4 було видано свідоцтво №3258 про право власності на ? частку будівель. Протягом життя ОСОБА_4 за свої кошти і за згоди іншого співвласника здійснювала прибудови, які були прийняті в експлуатацію Таким чином її частка у праві спільної власності на будинковолодіння збільшилась. ОСОБА_4 подарувала свою частку ОСОБА_3, але порядок користування приміщеннями будинку і земельною ділянкою залишився незмінним.

Тому, відповідно до ст.ст.357, 367 ЦК України та на підставі висновку №122 судової будівельно-технічної експертизи ТОВ «Подільський центр судових експертиз» від 20.10.2014 року, що зображений в додатку №1, просила визначити частки у спільній частковій власності на будинковолодіння, виходячи з вартості часток, що знаходяться у фактичному користуванні сторін, а саме: частка ОСОБА_3 становить 64/100 або 16/25 часток, а частка ОСОБА_2 становить 36/100 або 9/25 часток будинку з погосподарськими будівлями. Також просила поділити житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами відповідно до визначених часток та виділити у користування приміщення на підставі вказаного висновку експертизи.

Оскільки ОСОБА_2 не погоджується на встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до порядку користування, який склався між сторонами і фактично існує протягом тривалого часу, просила встановити порядок користування земельною ділянкою, відповідно до часток у праві власності на будинок та відповідно до варіанту №2 додатку №3 висновку експертизи №122 від 20.10.2014 року, виділивши ОСОБА_3 в користування земельну ділянку площею 0,0380 га, а ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0214 га.

Просила також припинити право спільної часткової власності на будинковолодіння АДРЕСА_1

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково.

Визначено частку ОСОБА_2 у праві спільної часткової власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в розмірі 36/100 або 9/25 часток.

Визначено частку ОСОБА_3 у праві спільної часткової власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в розмірі 64/100 або 16/25 часток.

Поділено житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, відповідно до додатку №1 висновку №122 судової будівельно-технічної експертизи ТОВ «Подільський центр судових експертиз» від 20.10.2014 року та визнано право власності: за ОСОБА_2 на приміщення в будинку «А», прибудові «а1»: кухню 2-1 площею 7,8 кв.м., кімнату 2-2 площею 11,9 кв.м., кімнату 2-3 площею 14,6 кв.м., загальною площею 34,3 кв.м., а також на господарські будівлі: сарай «Б», погріб «п/Б», убиральню «К», навіс «И», 1/2 частину огорожі №1, огорожу №3, криницю №4, що складає 36/100 або 9/25 часток.

За ОСОБА_3 визнано право власності на приміщення в будинку «А», прибудови «А1»: кімнату 1-1 площею 14,4 кв.м., кімнату 1-2 площею 17,8 кв.м., кімнату 1-3 площею 11,4 кв.м., кухню 1-4 площею 9,0 кв.м., веранду «а2» площею 7,7 кв.м., загальною площею 72,8 кв.м., а також на господарські будівлі сарай «В», погріб «п/В», літню кухню «Г», убиральню «Д», 1/2 частину огорожі №1, ворота №2, криницю №5, що складає 64/100 або 16/25 часток.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на будинковолодіння АДРЕСА_1

Встановлено порядок користування земельною ділянкою, площею 0,0594 га між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до варіанту №3 додатку №4 висновку №122 судової будівельно-технічної експертизи ТОВ «Подільський центр судових експертиз» від 20.10.2014 року, згідно якого ОСОБА_2 користується земельною ділянкою, площею 0,0244 га, позначеною на плані блакитним кольором, а ОСОБА_3 користується земельною ділянкою, площею 0,0350 га, позначеною на плані жовтим кольором.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 210 гривень 45 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення у справі, яким задовільнити її вимоги в повному обсязі, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної часткової власності на будинок з погосподарськими будівлями відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення і заперечення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення суду зазначеним вище вимогам закону не відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 і кожній із сторін належить по ? ідеальній частці вказаного будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, зокрема: ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.06.2012 року, а ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 13.12.2004 року. В користуванні сторін, як співвласників цього будинковолодіння, перебуває земельна ділянка, площею 0,0594 га, яка була виділена на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради №549 від 29.07.1971 року.

Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 20.11.2013 року та інвентаризаційної справи, співвласниками зазначеного вище будинковолодіння по ? частці є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Самочинно збудована ОСОБА_3 прибудова «аЗ» в поділ не включена.

В даний час ОСОБА_2 користується приміщеннями в будинку «А», прибудові «а1», загальною площею 34,3 кв.м., а саме: кухнею 2-1 площею 7,8 кв.м., кімнатою 2-2 площею 11,9 кв.м., кімнатою 2-3 площею 14,6 кв.м. та господарськими будівлями: сараєм «Б», погрібом «п/Б», убиральнею «К», навісом «И», 1/2 частиною огорожі №1, огорожею №3, криницею №4.

ОСОБА_3 користується приміщеннями в будинку «А», прибудові «А1», загальною площею 72,8 кв.м., а саме: кімнатою 1-1 площею 14,4 кв.м., кімнатою 1-2 площею 17,8 кв.м., кімнатою 1-3 площею 11,4 кв.м., кухнею 1-4 площею 9,0 кв.м., верандою «а2» площею 7,7 кв.м. та господарськими будівлями: сараєм «В», погребом «п/В», літньою кухнею «Г», убиральнею «Д», 1/2 частиною огорожі №1, воротами №2, криницею №5.

Спільна часткова власність на даний будинок виникла у 1966 році внаслідок поділу будинку між його співвласниками - подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Відповідно до рішення народного суду Вінницького району Вінницької області від 29.09.1966 року ОСОБА_4 були виділені кімнати в будинку 1-1, 1-3, 100% веранди, 50% сараю «б», а ОСОБА_5 кімнати 1-4, 1-5, 50% сараю «б», 100% погріба «п/Б».

В квітні 1968 року Вінницьким міжміським бюро технічної інвентаризації було проведено розрахунок часток, згідно якого ОСОБА_5 належало 11/25 часток будинковолодіння по АДРЕСА_1 а саме: приміщення 1-5, 1-6, 50% сараю «Б», погріб «п/Б»; ОСОБА_4 належало 14/25 часток, а саме: приміщення 1-2, 1-3, 1-4, сіни «а», 50% сараю «Б», погреб «п», вбиральня «У», зазначеного вище будинковолодіння.

Згідно матеріалів інвентаризаційної справи, ОСОБА_4 - 28.01.1969 року, а ОСОБА_5 - 11.03.1969 року, були видані свідоцтва про право власності на ? частку будинку кожному.

27.05.1969 року ОСОБА_5 продав ? ідеальну частку будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд ОСОБА_6, в користування якої фактично відійшли приміщення, якими користувався ОСОБА_5

30.08.1973 року ОСОБА_6 добудувала веранду «а1», яка прийнята в експлуатацію, а ОСОБА_4 06.12.1985 року добудувала веранду площею 7,7 кв.м., кухню 9,0 кв.м., житлову кімнату 14,4 кв.м., літню кухню «Г», сарай «В», вбиральню «Д», які також прийняті в експлуатацію.

Відповідно до плану внутрішніх площ будинку, станом на 15.11.1985 року приміщення спірного будинку поділені на квартири. Так до квартири №1 ОСОБА_4 увійшли приміщення: 1-1 кімната-14,4 кв.м., 1-2 кімната-17,8 кв.м., 1-3 кімната-11,4 кв.м., 1-4 кухня-9,0 кв.м., II веранда, а до квартири №2 ОСОБА_7 увійшли приміщення: 2-1 кухня-11,9 кв.м., 2-1 кімната-14,6 кв.м., I веранда-7,8 кв.м.

В грудні 1990 року ОСОБА_7 здійснила будівництво сараю «Ж», вбиральні «З», навісу «И», які були прийняті в експлуатацію.

Однак при зміні власників частки співвласників спірного будинковолодіння перераховані не були, але порядок користування будинком фактично був встановлений ще між попередніми співвласниками ОСОБА_7 та ОСОБА_4, який існує і на сьогоднішній день між співвласниками ОСОБА_2 ОСОБА_3

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх учасників спільної власності. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Таким чином зазначена правова норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим, виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюється в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної часткової власності на будинок та розподіл спірного будинку в натурі з припиненням між сторонами права спільної часткової власності, суд першої інстанції виходив з фактичного порядку користування будинком та земельною ділянкою, що склався між попередніми власниками та розділив між ними будинок по фактичному користуванню, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 36/100 або 9/25 часток будинку, а за ОСОБА_3 визнав право власності на 64/100 або 16/25 часток.

При цьому суд першої інстанції зіслався на рішення народного суду Вінницького району Вінницької області від 29.09.1966 року про поділ майна подружжя.

Однак з таким висновком суду безперечно погодитись не можна, оскільки після отримання ОСОБА_5 та ОСОБА_4, у 1969 році, свідоцтв про право власності на ? частину будинку співвласниками, зазначене вище рішення суду не має сили правовстановлюючого документу на спірний будинок з погосподарськими будівлями.

Так, відповідно до ст.ст.358, 364 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є співвласником ? ідеальної частки будинку з відповідною часткою господарських будівель, розташованого по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.06.2012 року (т.1, а.с.5).

Співвласником іншої ? ідеальної частки будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 13.12.2004 року (т.1, а.с.39).

Відповідно до технічного паспорту та інвентаризаційної справи співвласниками по ? частці будинку з погосподарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т.1, а.с.67-72).

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що порядок користування спільним будинком між сторонами у справі склався інакше, з відхиленням від ? ідеальної частки будинку кожного співвласника.

При цьому угоди про встановлення порядку користування будинком та земельною ділянкою між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також між попередніми власниками будинковолодіння не укладались.

В даному випадку посилання суду першої інстанції на положення ст.357 ЦК України при вирішенні спору про визначення частки учасників у спільній власності на будинок є помилковим.

В правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові судової палати у цивільних справах від 03.04.2013 року (справа №6-12цс13), зазначено, що встановлення між співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток в праві власності на будинок.

Справа судом слухалась неодноразово, однак сторони до взаємної згоди про можливий порядок поділу будинку та земельної ділянки не прийшли.

Дослідивши матеріали справи, висновки основної та додаткової судово будівельно-технічних експертиз, судова колегія вважає, що можливим та доцільним є поділ будинку, згідно додатку 1 варіанту 1 додаткового висновку судової будівельно-технічної експертизи №162 від 26.03.2015 року, як того просила ОСОБА_2, в якому наведено можливі варіанти розподілу будинку з незначним відхиленням від ідеальних часток та з присудженням матеріальної компенсації.

Такий варіант поділу між сторонами будинку є найбільш оптимальним, оскільки закріплює за сторонами житлові та господарські приміщення, якими вони фактично користуються на даний час.

Щодо розподілу між сторонами земельної ділянки, яка закріплена за будинком АДРЕСА_1 судова колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право власності на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Аналогічні висновки містяться в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.04.2012 року (справа №6-1710св12), в якій касаційній суд вказав на помилковість висновку апеляційного суду про необхідність поділу земельної ділянки відповідно до порядку користування, що фактично склався між співвласниками, за яким частка одного із співвласників збільшена більш ніж у двічі порівняно з його часткою в спільній власності на будинок.

Тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що під час поділу земельної ділянки в натурі пріоритетним є право власності, а відтак значне збільшення площі земельної ділянки, яка виділена одному з співвласників, є істотним порушенням права власності іншого співвласника.

Враховуючи наведене ОСОБА_2 має право на земельну ділянку попорційно до частки у праві власності житлового будинку, що становить ? її частини.

Судом першої інстанції в порушення вимог ст.ст.89, 120 ЗК України із земельної ділянки загальною площею 0,0594 га в користування ОСОБА_2 виділено земельну ділянку площею 0,0244 га, а ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0350 га, що не відповідає ? частці у праві спільної часткової власності.

В даному випадку, кожній із сторін у справі підлягає виділенню земельна ділянка площею 0,0297 га (1/2 частина земельної ділянки площею 0,0594 га), відповідно до додатку 2 варіанту №1 висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи №162 від 26.03.2015 року, яка проведена ТОВ «Подільський центр судових експертиз».

Даний варіант виділення закріплює за сторонами розміри земельних ділянок, якими вони фактично користуються. При цьому варіанті поділу земельної ділянки сторони мають вільний доступ до господарських приміщень і споруд, які їм належать, а також відсутня земельна ділянка спільного користування.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в силі залишатись не може і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 та часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Розподіл судових витрат між сторонами у справі визначити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовільнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення у справі, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовільнити повністю.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовільнити частково.

Поділити між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 садибу (будинковолодіння) №10 по вул. Задонського в м. Вінниці по ? частці кожному, згідно правовстановлюючих документів.

Виділити ОСОБА_2 в натурі на праві власності, відповідно до додатку 1 варіанту №1 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №162 від 26.03.2015 року частину будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1, яка складається: з кухні 2-1 площею 7,8 кв.м.; кімнати 2-2 площею 11,9 кв.м.; кімнати 2-3 площею 14,6 кв.м.; кімнати 1-3 площею 11,4 кв.м., а також прибудову а-1; сарай «Б»; погріб «п/Б»; навіс «И»; убиральню «К»; 1/2 частину огорожі №1; огорожу №3; криницю №4, загальною вартістю 357 966 гривень.

Виділити ОСОБА_3 в натурі на праві власності, відповідно до додатку 1 варіанту №1 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №162 від 26.03.2015 року частину будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1, яка складається: з кімнати 1-2 площею 17,8 кв.м.; прибудови А1 площею 23,4 кв.м., а саме кімнати 1-1 площею 14,4 кв.м.; кухні 1-4 площею 9,0 кв.м.; веранди «а2» площею 7,7 кв.м., а саме веранда II площею 7,7 кв.м.; сарай «В»; погріб «п/В»; літня кухня «Г»; убиральня «Д»; ? частину огорожі №1; ворота №2; криниця №5, загальною вартістю 464 465 гривень.

Зобов'язати ОСОБА_2 за власні кошти виконати ремонтні будівельні роботи по ізолюванню квартир в будинку АДРЕСА_1, а саме влаштувати дверний отвір між кімнатами 2-2 та 1-3; закласти дверний отвір між кімнатами 1-4 та 1-3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки в будинковолодінні, в сумі 53 249 гривень 50 коп.

Встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0594 га у відповідності до додатку 2 варіанту 1 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №162 від 26.03.2015 року, проведеної ТОВ «Подільський цент судових експертиз», згідно якого ОСОБА_2 виділяється у користування земельна ділянка площею 297 кв.м., що на плані поділу земельної ділянки, зображено блакитним кольором, а ОСОБА_3 виділена у користування земельна ділянка площею 297 кв.м., що на плані поділу земельної ділянки, зображено жовтим кольором.

Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами під АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1216гривень 92 коп.

Рішення суду набуває законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ Нікушин В.П.