Ухвала

іменем україни

02 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до виробничо-торгівельної фірми «ОПІР» Трускавецької міської асоціації інвалідів Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України», третя особа - ОСОБА_2, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою виробничо-торгівельної фірми «ОПІР» Трускавецької міської асоціації інвалідів Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виробничо-торгівельної фірми «ОПІР» Трускавецької міської асоціації інвалідів Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союзорганізації інвалідів України» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на незаконність свого звільнення з посади заступника директора з правом першого підпису з 19 вересня 2012 року.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника директора виробничо-торгівельної фірми «ОПІР» Трускавецької міської асоціації інвалідів Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» з 19 вересня 2012 року.

Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 22 952 грн 20 коп.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 700 грн 04 коп. допущено до негайного виконання.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року зазначене рішення районного суду в частині визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 змінено, а саме зменшено розмір середнього заробітку до 15 973 грн 64 коп.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі виробничо-торгівельна фірма «ОПІР» Трускавецької міської асоціації інвалідів Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» просить ухвалені в справі судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позову, оскільки звільнення позивача було проведено із порушенням вимог чинного трудового законодавства.

Апеляційний суд фактично погодився з висновками суду першої інстанції, при цьому зазначив про необхідність зменшення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу з підстав розгляду справи менше року.

Однак з такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погодитися не можна виходячи з наступного.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що наказом директора виробничо-торгівельної фірми «ОПІР» Трускавецької міської асоціації інвалідів Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» № 1/12 від 25 грудня 2007 року ОСОБА_1 призначено заступником директора фірми з правом першого підпису.

Наказом генерального директора позивача ОСОБА_2 № 02/01 від 03 січня 2012 року на підприємстві встановлено неповний робочий день - 4 години й внесено відповідні зміни у штатний розпис.

Наказом директора виробничо-торгівельної фірми «ОПІР» Трускавецької міської асоціації інвалідів Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» від 19 вересня 2012 року ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з прогулом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідно зі ст. 233 КЗпП України (станом на час звернення до суду із позовними вимогами) працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищестоящого органу або прокурора.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що перебіг місячного строку позовної давності за вимогою про поновлення на роботі починається із дня вручення копії наказу про звільнення, а не з дня його направлення або оголошення його змісту.

Статтею 234 КЗпП України встановлено, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз'яснено, якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строків у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а й усі обставини справи, права та обов'язки сторін.

У порушення вимог ст. ст. 303, 316 ЦПК України суд апеляційної інстанції на вищевказані положення закону уваги не звернув, фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи не встановив, зокрема, не перевірив з якого часу має обчислюватися початок перебігу строку позовної давності для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, унаслідок чого дійшов передчасного висновку щодо дотримання позивачем визначеного ст. 233 КЗпП України строку при зверненні до суду.

Допущене судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, згідно вимог ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого судового рішення і направлення справи на новий судовий розгляд до апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргувиробничо-торгівельної фірми «ОПІР» Трускавецької міської асоціації інвалідів Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року скасувати.

Справу передати на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П.Дербенцева

Д.О.Остапчук

В.О.Савченко