АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1423/16 Справа № 206/5197/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Черненкова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Петешенкової М.Ю., Пономарь З.М.

при секретарі - Сахарові Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

17 вересня 2015 року ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду із вказаним позовом, за яким позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 3108,15 грн. та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідно до укладеного відповідачем договору № б/н від 02.07.2012 року, разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною картою, що складає кредитний договір між відповідачем та банком, відповідач отримала кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі. Відповідач, в свою чергу, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в звязку з чим станом на 06.08.2015 року має заборгованість в розмірі 3108,15 грн., яка складається з 1182,76 грн. заборгованість за кредитом, 1301,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 124,20 грн. штраф (процента складова).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року ухвалено: позов ПАТ «Акцент-Банк» задовольнити; стягнути із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.07.2012 року станом на 06.08.2015 року в розмірі 3108,15 грн., яка складається з 1182,76 грн. заборгованість за кредитом, 1301,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 124,20 грн. штраф (процента складова); стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 1218 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, що призвели до неправильного рішення суду; неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 02.07.2012 року станом на 06.08.2015 року має заборгованість в розмірі 3108,15 грн., яка складається з 1182,76 грн. заборгованість за кредитом, 1301,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 124,20 грн. штраф (процента складова). 02.07.2012 року відповідачем підписано заяву, відповідно до якої останній просив банк відкрити йому рахунок та надати послуги (а.с. 4).Відповідно до р.2 п. 5.7 «Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за договором (а.с. 6-8).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконала, у звязку з чим у банка виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції у звязку з тим, що судом неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, наявна невідповідність висновків суду обставинам справи, неповнота зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведені обставини, які мають значення для справи та які суд вважав встановленими.

Суд першої інстанції не звернув увагу на заперечення відповідача відносно того, що вона не укладала з позивачем кредитного договору та гроші в кредит не отримувала, не перевірив ці обставини і не надав доказам щодо укладення кредитного договору правової оцінки.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Однак, судом першої інстанції не виконанні вказані вимоги закону.

Вирішуючи спір, суд у порушення вимог ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України на зазначені вимоги закону уваги не звернув, у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, яка підлягає застосуванню.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі п.п.1-4 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Спірні правовідносини між сторонами виникли щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів встановила і це підтверджується матеріалами справи, що позивач в обґрунтування позову посилався на те, що відповідно до укладеного відповідачем договору № б/н від 02.07.2012 року, разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною картою, що складає кредитний договір між відповідачем та банком, відповідач отримала кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

На підтвердження вказаного позивач надав суду анкету-заяву відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 02.07.2012 року (а.с.4), яка завірена позивачем печаткою та штампом «Згідно з оригіналом».

Однак в цій анкеті-заяві відсутній підпис клієнта, тобто на графі «підпис» є відтиск печатки банку, однак ніякого підпису не здійснено.

В матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем у банку-позивача будь-яких кредитних коштів.

Відсутні докази отримання відповідачем у позивача платіжної картки.

Порядок укладення договору визначено ст. ст. 638 - 650 ЦК України.

Відповідно до ч.І ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про укладення договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею ст. 643 ЦК України визначено момент укладення договору за пропозицією, в якій вказаний строк для відповіді. При цьому ОСОБА_3 встановлює правило відповідно до якого, якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно до вимог ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином, колегія суддів встановила, що між сторонами у справі не виникли кредитні правовідносини, оскільки кредитний договір № б/н від 02.07.2012 року між ними не укладений у звязку з тим, що позичальником цей договір не підписаний.

Згідно розрахунку банку на 02.07.2012 року та по 02.08.2012 року сальдо заборгованості за кредитом 1196 грн. і з 01.09.2012 року кредит не погашався (а.с.3), тобто сума кредиту, яка зазначена позивачем у позові в сумі 1200 грн. не підтверджена ані анкетою-заявою, ані розрахунком банку.

Крім того, розрахунок заборгованості за кредитом не є доказом виниклих кредитних правовідносин між сторонами за умовами відсутності доказів укладеного кредитного договору та отримання позичальником грошових коштів у кредит, що може бути підтверджено лише фінансовим документом.

Аналізуючи докази у справі колегія суддів вважає, що правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» не має, а тому необхідно відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України ч.5, - якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що у задоволенні позову відмовлено, то понесені позивачем судові витрати йому не компенсуються.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2016 року відстрочено апелянту ОСОБА_2 сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у розмірі 1339,80 грн., який визначено згідно ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року, та яка не оскаржена сторонами у справі.

Оскільки апеляційна скарга задоволена та відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, то з ПАТ «Акцент-Банк» на користь держави підлягає стягненню несплачений судовий збір у розмірі 1339,80 грн. відповідно до вимог ч.2 ст.82 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.1-4 ч.1 ст.309, ст.316, ч.1 ст.218 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року скасувати з ухваленням нового рішення.

Відмовити у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (КОД ) на користь держави судовий збір у розмірі 1339,80 грн. (одна тисяча триста тридцять девять гривень 80 копійок) на рахунок: отримувач - управління Державної казначейської служби України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, р/р 0004 (КБКД 22030001), код ЄДРПОУ - 37989274, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, код банку отримувача - МФО 805012, призначення платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ суду 02891291, пункт 1.14.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_3