Номер справи 220/419/16-ц
Номер провадження № 2/220/203/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

прокурора Нагаєць І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Великоновосілківської райдержадміністрації Донецької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2016 року до суду звернувся Орган опіки та піклування Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з передачею їх органу опіки та піклування та стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. На території Шевченківської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1, мешкають ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина-інваліда ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Родина відповідачів перебуває на обліку служби у справах дітей з серпня 2012 року та під соціальним супроводом центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, як родина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Батьки дітей зловживають спиртними напоями, не працюють, живуть на пенсію по інвалідності на дитину, не займаються виховання дітей, не проявляють батьківської турботи, в будинку не створені умови для повноцінного життя, розвитку, навчання, відпочинку дітей. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає у своєї бабусі, ОСОБА_5, яка займається вихованням, утриманням, розвитком та навчанням дитини. Дитина-інвалід ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає з батьками і залишається без належного догляду.

Батьки не звертають уваги на зауваження представників сільської ради, служб, органів та центрів. Продовжують вести аморальний спосіб життя, не приділяють уваги дітям, злісно ухиляються від виконання батьківських прав, що негативно виливає на дітей.

25 лютого 2016 року проводилася комісія з питань захисту прав дитини Великоновосілківської райдержадміністрації. Одноголосно вирішили органу опіки та піклування Шевченківської сільської ради негайно подати позовну заяву до суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно малолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнення аліментів, з метою оформлення бабусею опіки над ОСОБА_3 та влаштування ОСОБА_4 до спеціалізованого інтернатного закладу, де йому зможуть надати спеціальний догляд, умови для розвитку та виховання. Рішенням виконкому від 25.02.2016 року №13, Шевченківська сільська рада виступає за позбавлення батьківських прав відповідачів.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та додатково пояснили, що відповідачі стоять на обліку як сім'я, що перебуває у складних життєвих обставинах, з 2012 року. До них неодноразово приходила комісія з метою обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, за результатами якої складались відповідні акти. Згідно результатів обстеження, умови проживання ОСОБА_4 жахливі, в будинку брудно, холодно, відсутні продукти харчування та постільна білизна, у дитини немає іграшок та необхідного одягу. З відповідачами неодноразово проводились бесіди, однак останні не змінили свого ставлення до життя та виховання дітей, у зв'язку з чим у березні 2015 р. було прийнято рішення про вилучення ОСОБА_4 з родини та поміщено до Великоновосілківської центральної районної лікарні. Органами опіки та піклування, а також соціальними службами родині була надана допомога в оформленні ОСОБА_4 групи інвалідності.

Відповідачі позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх необґрунтованість, та пояснили, що їх донька ОСОБА_3 з 2007 року проживає з бабусею ОСОБА_5, яка забрала ОСОБА_3, щоб самій було не скучно жити. Крім того, в той час вони проживали в с. Олександрівград, а дитячий садок був розташований далеко від них. Зараз донька навчається у шостому класі школи, досі проживає з бабусею, однак часто до них приходить. Крім того, вони надають допомогу на її утримання: купують речі, передають гроші. Син ОСОБА_4 є інвалідом, страждає на дитячий церебральний параліч, і мешкає разом з ними. Вважають, що син забезпечений всім необхідним: їжею, одягом, іграшками. Також пояснили, що обстеження необхідно проводити кожні два роки, однак останній раз з приводу хвороби сина вони звертались до лікарів у 2012 році. Додали, що у 2010 році сину призначили ліки «Карбомазепін», які вони дають і зараз, а також масаж, який вони регулярно йому роблять. З того часу вони сина не обстежували, з приводу необхідності призначення іншого лікування не звертались. Зазначили, що ОСОБА_4 не вміє ходити, читати, писати або рахувати, проте з приводу його навчання вони нікуди не звертались. Навчають сина вдома по букварю. Вважають, що посилання представників позивача на те, що вони зловживають спиртними напоями, не відповідають дійсності. Вони дійсно випивають, але не кожний день.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Великоновосілківської районної державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважаючи доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей. Додала, що відповідачів неодноразово відвідувала комісія, в тому числі і у лютому 2016 року, і їх матеріально-побутові умови визнані незадовільними. Старша донька відповідачів мешкає з бабусею, а сином відповідачі не займаються. У 2015 році ОСОБА_4 був відібраний від батьків, оскільки знаходився у критичному стані, та поміщений до лікарні.

Прокурор прокуратури Великоновосілківського району Донецької області Нагаєць І.В. з метою захисту дитини наголошувала на доцільності задоволення позовних вимог, просила суд їх задовольнити з огляду на те, що відповідачі по справі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, відповідачів, представника третьої особи, допитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей (а.с. 6, 7).

З наданих суду актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї відповідачів від 31.07.2012 р., 04.03.2013 р., 17.03.2013 р., 14.08.2013 р., 24.01.2014 р., 14.04.2014 р., 25.03.2015 р., 27.03.2015 р., 03.04.2015 р., 14.04.2015 р., 20.10.2015 р., 25.02.2016 р. встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_1. Під час інспектування ОСОБА_2 та її цивільний чоловік знаходились у стані сильного алкогольного сп'яніння. Донька постійно проживає під повною опікою бабусі, ОСОБА_5. ОСОБА_3 учениця 5 класу Шевченківської ЗОШ, заняття відвідує регулярно, доглянута, має всі необхідні речи, шкільні приладдя. ОСОБА_4, дитина-інвалід, потребує постійної опіки, медичного лікування, особливої уваги для розвитку дитини церебральним паралічем. Йому не надається ніякого догляду, відсутні іграшки, він не отримує елементарного спілкування. Гардероб дитини мізерний і той знаходиться в жахливому стані: брудний, розірваний. Житлові умови - незадовільні, у помешканні панує безлад, антисанітарія: велика кількість брудного посуду, сміття в кутках кімнат. У будинку холодно, він не опалювався не одну добу і при такій низькій температурі хлопчик знаходився у одній кофтині. Сім'я знаходиться під постійним контролем з боку опіки і піклування, соціальних служб, систематично проводиться контроль, бесіди, психологічна підтримка. Була надана допомога у оформлені документів дитини-інваліда. Але, батьки, віддаючи перевагу задоволенню власних потреб і нехтуючи інтересами неповнолітніх дітей, на шлях виправлення не стали. Вирішено здійснити негайне відібрання малолітнього ОСОБА_4 у зв'язку з загрозою життю та здоров'ю дитини. Ініційовано влаштування хлопчика до дитячого відділення Великоновосілківської центральної районної лікарні. ОСОБА_3 залишена під опікою бабусі (а.с. 47-69, 12).

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області вбачається, що було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківський прав відповідачів відносно їх малолітніх дітей (а.с. 9-10).

Як вбачається з характеристики Шевченківської сільської ради від 01.03.2016 р. № 88, ОСОБА_1 на момент надання характеристики ніде не працював. За характером не урівноважений, схильний до противоправних дій. Людина, яка не має стійкої життєвої позиції, легко піддається негативному впливу з боку оточуючих, у спілкуванні схильний до створення конфліктних ситуацій, у процесі яких не завжди може контролювати свої емоції, добирати тактовні фрази. Понять відповідальності, обов'язковості, порядності не дотримується. Долею своїх малолітніх дітей зовсім не цікавиться. Старша донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, виховується в родині бабусі. Менший син - інвалід дитинства, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, перебувє в родині. Але батько, віддаючи перевагу задоволенню власних потреб, нехтує інтересами неповнолітніх дітей. Зловживає спиртними напоями (а.с. 13).

З характеристики Шевченківської сільської ради від 01.03.2016 р. № 87 вбачається, що ОСОБА_2 серед односельців зарекомендувала себе як безвідповідальна, несерйозна, емоційно неврівноважена особа. Перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ніде не працює. Долею малолітніх дітей зовсім не цікавиться. Старша донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, виховується в родині бабусі полінії батька. Менший син, інвалід дитинства, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, перебуває у родині. Але мати, віддаючи перевагу задоволенню власних потреб, нехтує інтересами неповнолітніх дітей. Понять відповідальності, обов'язковості, порядності не дотримується (а.с. 14).

З наданої відповідачем ОСОБА_1 копії трудової книжки та листа ТОВ «Агро-Путь» від 15.03.2016 р. № 10 вбачається, що останній з 03.12.2015 р. отримував допомогу по безробіттю, а з 11.03.2016 р. працює підсобним робітником.

Згідно форми індивідуальної реабілітації інваліда № 61/366 від 03.06.2015 р. ОСОБА_4 рекомендовано амбулаторний прийом ноотропів, антиконвульсантів, нейротрофічних, антиспастичних, загальноукріплюючих препаратів, профілактика пролежнів, контрактур, кінетотерапія, лікувальний масаж, лікувальна фізкультура (а.с. 25-27).

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що відповідач ОСОБА_1 є її сином та батьком малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Онука дійсно проживає з нею з 2007 року, але відповідачі їй допомагають, дають гроші, купують одежу, онук проживає з відповідачами. Вважає, що діти забезпечені всім необхідним. Також пояснила, що її викликали до голови райдержадміністрації з приводу того, що батьки її онуків п'ють. Діти в той час були у неї, оскільки було прийнято рішення про їх негайне відібрання. Додала, що відповідачі можуть випити, але не часто, приблизно раз на місяць, та зазначила, що пенсію, яку виплачують на дитину-інваліда, за останній місяць отримала вона, щоб відповідачі її не витратили та не пили горілку. Разом з тим, вважає, що так, як живе її онук, можна жити, у нього є одяг, їжа, а тому не вважає за необхідне позбавляти відповідачів батьківських прав.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються від своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 164 СК України батьки можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до нього батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, … засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений належними доказами той факт, що відповідачі протягом тривалого періоду часу свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своїх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, не займаються їх вихованням та освітою, не спілкуються з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не утримують матеріально, не проявляють до дітей необхідної батьківської турботи та уваги, не цікавляться станом здоров'я сина, який є інвалідом і потребує особливої уваги та догляду, не забезпечують його належним медичним доглядом та лікуванням, а також його фізичний розвиток, хоча мають таку можливість, не опікуються підготовкою до самостійного життя.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачі суду не надали. Більш того, підтвердили, що дають сину при приступах епілепсії «Капбомазепін», який тому призначили ще у 2010 році. Іншого лікування та медичних препаратів, рекомендованих лікарською комісією, дитина не отримує.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно їх малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.167 СК України, в разі позбавлення батьків малолітніх дітей батьківських прав, переважне право перед іншими особами на передання їм дітей мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. В матеріалах справи відсутні заяви від наведених осіб про передання дитини, до суду під час провадження справи і під час судового розгляду заяви не надходили.

На підставі ч.5 ст.167 Сімейного Кодексу України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Отже, діючи в інтересах малолітніх дітей, суд вважає доцільним передати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, під опіку органу опіки та піклування Шевченківської сільської ради.

Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи викладене, позов про стягнення аліментів на утримання дітей також підлягає задоволенню. Суд вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти на користь осіб або державних закладів, в яких будуть перебувати їх малолітні діти, в розмірі 1/3 частини всіх доходів з кожного із відповідачів до повноліття дітей, з моменту звернення позивача до суду, тобто з 04.03.2016 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця с. Олександрівград Великоновосілківського району Донецької області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженку смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Передати малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, під опіку Органу опіки та піклування Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь державного закладу, у якому будуть перебувати діти, або особи, якій діти будуть передані на виховання, аліменти на утримання неповнолітніх доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.03.2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь державного закладу, у якому будуть перебувати діти, або особи, якій діти будуть передані на виховання, аліменти на утримання неповнолітніх доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.03.2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина