Справа № 303/853/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі - Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, інтереси якої представляв ОСОБА_3 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 травня 2015 р. по справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Мукачівської міської ради, третя особа Орган опіки і піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про виділ часток майна, що є у спільній частковій власності та зобов'язання вчинення дій, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Мукачівської міської ради, третя особа Орган опіки і піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про виділ часток майна, що є у спільній частковій власності та зобов'язання вчинення дій,який мотивовано наступним.

Домоволодіння АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить їй - 24/70 ч., ОСОБА_4 - 9/70 ч., ОСОБА_5 - 9/70 ч., ОСОБА_6 - 4/70 ч., ОСОБА_7- 24/70 ч. В подальшому, між всіма співвласниками вказаного домоволодіння було укладено договір виділу, згідно якого ОСОБА_7 було виділено зазначену частку, але зміну долей між іншими співвласниками проведено не було. Між позивачкою та ОСОБА_6 склалися неприязні відносини і тому добровільно вирішити питання щодо володіння та користування належними позивачу та відповідачу ОСОБА_6 частками є неможливим. Так як фактично належні приміщення є окремими та незалежними частинами домоволодіння, їх виділ у окремі частини не тягне за собою настання ніякої шкоди для господарського призначення та використання домоволодіння в цілому, та у зв'язку з тим, що для покращення свого майна, його належного утримання, передачу під заставу та для їх відчуження потрібна згода всіх співвласників, що вкрай важко, то позивач і змушена звернутися із даним позовом до суду і на вирішення суду поставлено питання про виділ часток співвласників зазначеного будинку наступним чином: у власність ОСОБА_4 виділити кімнати 2-1 - закрита веранда, площею 8,90 м2; 2-2 - кухня, площею 13,60 м2; 2-3 - комора, площею 5,60 м2; 2-4 - жила, площею 24,30 м2 (загальною площею 52,40 м2) та ІІ - комора підвалу, площею 8,40 м2 житлового будинку літ. «А»; у власність ОСОБА_6 кімнати 3-1 - закрита веранда, площею 5,50 м2; 3-2 - кухня, площею 13,60 м2; 3-3 - жила, площею 24,50 м2; 3-4 - ванна, площею 3,50 м2; 3-5 - комора, площею 4,70 м2, (загальною площею 51,80 м2) та ІІІ - комора підвалу, площею 8,30 м2 житлового будинку літ. «А»; у власність ОСОБА_5 жилий будинок літ. «П», загальною площею 29,8 м2 та вбиральню літ. «П1»; у її власність жилий будинок літ. «С», загальною площею 60,80 м2, погріб літ. «Е», навіс літ. «З», гараж літ. «М», сарай літ. «Н», вбиральня літ. «Р» та споруда «1-6». Після виділення в натурі приміщень будинковолодіння встановити відповідну нумерацію квартир та зобов'язати Мукачівську міську раду присвоїти поштові адреси новоутвореним квартирам.

Рішенням суду першої інстанції в задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням не погодилась позивачка в особі її представника ОСОБА_3, порушала питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні представник позивачки скаргу з наведених підстав підтримав та просив провести розподіл у відповідності до другого варіанту висновку експертизи, яка проведена по справі. Від вимог про стягнення грошової компенсації в користь його довірителя та стосовно зобов'язань Мукачівської міськради присвоїти поштові адреси новоутвореним квартирам відмовився.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник, які приймали участь у одному з суд засідань, вважали, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не явились, про причину неявки не повідомили і тому суд вважав за можливе розглянути справу у їх відсутності відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши осіб, які приймали участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно із статтею 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між власниками за домовленістю між ними.

Відповідно до роз'яснень, які зазначено в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічно можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Відповідно до висновку експерта реальний розподіл зазначеного домоволодіння можливий двома варіантами.

Представник апелянта вважав, що для них кращий другий варіант висновку експерта. Відповідачі на неодноразовий виклик до суду не явились, свій варіант розподілу не запропонували і тому суд вважав за необхідним провести розподіл домоволодіння по другому варіанту розподілу домоволодіння, який запропоновано експертом.

За висновком експерта ОСОБА_2 пропонується виділити з спірного домоволодіння жилий будинок літ. «С» загальною площею 59,80 кв.м., погріб/підвал/ літ. «Е», площею 19,4

кв.м., навіс літ. «З» площею 3,5 кв.м., гараж літ. «М» площею 13,0 кв.м., сарай літ. «Н»

площею 14,8 кв.м., вбиральня літ. «Р» площею 1.22 кв.м.; огороджуючі споруди під №№ 1-6 залишити в спільному користування всіх сторін по справі.

При цьому суд виходить з того, що виділити свою частку бажає лише позивач і тому зазначений висновок експерта застосовується стосовно виділу лише частки позивача та з врахуванням реального користування окремими приміщеннями спірного домоволодіння як позивачем так і відповідачами. Суд констатує, що приміщеннями, які виділяються позивачці використовуються нею тривалий час для проживання і стосовно цих приміщень у відповідачів жодних претензій немає, оскільки письмових заперечень з цього приводу в суді апеляційної інстанції відповідачами не надавалось. Разом з цим, площа цих приміщень менша від ідеальної частини домоволодіння, яка належить позивачу - 24/70 ч. - і становить відповідно до висновку експерта 18/70 ч. зазначеного домоволодіння. Тому суд вважає за необхідне виділити 18/70 ч. домоволодіння реально, тобто шляхом визнання права власності за позивачкою на конкретні приміщення цього домоволодіння, якими вона користується тривалий час із залишення у спільній власності позивачки та відповідачів частки, яку неможливо виділити реально та неможливо її присудити відповідачам зі стягненням з них грошової компенсації, що вимагається ст.364 ЦК України. Така її частка становитиме 6/70 //24/7-18/70//.

Стосовно приміщення туалету у описовій частині висновку експерту вказано, що відповідачка ОСОБА_6 має можливість спорудити туалет стосовно своєї фактично використовуваної житлової площі, до якої підведена каналізаційна мережа /а.с.198/.

Керуючись ст.ст.307,309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 травня 2015 року по справі скасувати та ухвалити нове рішення, задоволивши позовні вимоги ОСОБА_2 частково.

Виділити ОСОБА_2 належну їй на праві власності частку у спільній частковій власності будинковолодіння по АДРЕСА_1, виділивши їй наступні приміщення відповідно до ситуаційного плану будинковолодіння, який є невід'ємною частиною висновку експерта № 189/12-15 судово-будівельної експертизи, проведеної по даній справі, складеного 23 грудня 2015 р.: будинок літ. «С», загальною площею 59,80 кв.м., погріб/підвал/ літ. «Е», площею 19,4 кв.м., навіс літ. «З», площею 3.5 кв.м., гараж літ. «М», площею 13,0 кв.м., сарай літ. «Н», площею 14.8 кв.м.,

вбиральня літ. «Р», площею 1.22 кв.м., що становить 18/70 ч. зазначеного домоволодіння. Огороджуючі споруди під №№ 1-6 залишити в спільному користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Частка ОСОБА_2 в спільній власності з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у вказаному домоволодінні зменшується і становить 6/70 ч., а частки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишаються попередніми.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: