Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 336/250/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Кляшторний В.С.
Провадження № 22-ц/778/1333/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування та скасування реєстрації права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання недійсним договору дарування та скасування реєстрації права власності.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2014 року було задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову. Накладено арешт на обєкт житлової нерухомості - на 39/100 частин житлового будинку, який розташований в м. Запоріжжя, вул. Волзька, буд. 48, який належить на праві приватної власності на підставі договору дарування частини житлового будинку, серія та номер 12494 від 30.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7, ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волзька, буд. 48. Заборонено Реєстраційній службі Запорізького міського управління юстиції вчиняти будь-які дії, повязані з реєстрацією, перереєстрацією права власності, користування, що можуть свідчити про дії, спрямовані на відчуження, інше обтяження нерухомого майна, що зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано частково недійсним договір дарування частини житлового будинку, укладений 30.10.2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, виключено з визначених договором будівель, з яких складається житловий будинок, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волзька, 48, сарай літ. Ж 3,42 кв.м. * 2,22 кв.м. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 07.10.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2014 року в частині відмови у задоволені позову про визнання договору дарування недійсним скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування 39/100 частки житлового будинку літ. А з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волзька за номером 48, загальною площею 92,6 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м., розташований на земельній ділянці 0,0505 га, укладений 30.10.2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судові витрати з кожної по 175,60 грн. В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2015 року касаційна скарга ОСОБА_6 відхилена. Рішення апеляційного суду Запорізької області від 07.10.2014 року залишено без змін.

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову. В заяві зазначав, що 39/100 частин житлового будинку літ. А з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в м. Запоріжжя, вул. Волзька, буд. 48, належали ОСОБА_8, який помер 11.12.2011 року. Єдиним спадкоємцем останнього за заповітом є він, ОСОБА_4, який прийняв спадщину у встановлений законом строк. 02.07.2015 року представник останнього звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_9 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого 11.12.2011 року ОСОБА_8 на 39/100 часток у праві власності на житловий будинок 48 по вул. Волзькій в м. Запоріжжі, але заявнику постановою нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на спадкове майно накладено арешт.

Посилаючись на вищевказані обставини, на підставі ст. 1268 ЦК України, ст. 154 ЦПК України, ОСОБА_4 просив суд скасувати заходи забезпечення позову, які застосовані ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2014 року, зняти арешт з 39/100 частин житлового будинку літ. А з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в м. Запоріжжя, вул. Волзька, буд. 48, загальною площею 92,6 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м., розташований на земельній ділянці 0,0505 га.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2015 року скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2016 року заяву ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2014 року, а саме, знято арешт, накладений на 39/100 частки житлового будинку літ. А з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волзька, 48, загальною площею 92,6 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м., розташований на земельній ділянці 0,0505 га.

Не погоджуючись із ухвалою суду від 11 січня 2016 року, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та передати питання про скасування заходів забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, крім іншого, посилається на те, що ні його, ні його представника не було належним чином повідомлено про час і місце засідання по розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Ці доводи знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Так, в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення ОСОБА_3 та його представника про час і місце засідання по розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову у визначеному ст.ст. 74-76 ЦПК України порядку, тому у суду не було достатніх та законних підстав вважати ОСОБА_3 та його представника належно повідомленими та за таких умов вирішувати питання про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, вирішуючи питання та задовольняючи заяву ОСОБА_4, суд порушив правила ст. 154 ЦПК України, якою встановлений порядок вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову, за ч. 5 цієї статті суд розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючі зазначені порушення ЦПК України, колегія суддів за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції вважає, що ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2016 року не можна вважати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2016 року по цій справі скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: