Справа № 185/4327/16-ц
Провадження № 2/185/2591/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Боженко Л.В., за участю секретаря Плющової О.П., розглянувши в судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просила суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що вона на підставі договору купівлі-продажу є власником квартири АДРЕСА_1. Продавцем за вищевказаним договором купівлі - продажу є відповідач. За умовами договору останній зобов'язався протягом наступних 10 днів з дня реєстрації договору, тобто 30.09.2015 року знятися з реєстрації у її квартирі. Однак до теперішнього часу відповідач є зареєстрованим за її адресою. Вже більше року відповідач у її квартирі не мешкає, зібрав усі свої речі він виїхав на постійне місце проживання до іншого житла. Реєстрація місця проживання відповідача в квартирі створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, у зв'язку з чим, вона вимушена звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в тому числі через засоби масової інформації. Про причину неявки суд не повідомив.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2015 року посвідченого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою. (а.с. 7,8)

Відповідно до довідки виданої Головою ЖБК № 29 ОСОБА_3, за адресою : АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 10)

Згідно акту від 30.08.2016 року складеного комісією ЖБК № 29 ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зібрав усі свої речі виїхав з місця мешкання за адресою : АДРЕСА_1, 20 вересня 2015 року.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України, та ст. 150 ЖК України передбачені права власника житла, які передбачають використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідач не проживає в АДРЕСА_1 більше одного року, інтересу до житла він не виявляє, комунальні платежі не сплачує, особистих речей його в квартирі немає. Таким чином, вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 10, 60, 131, 137, 212 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Л. В. Боженко