АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1416/16 Головуючий 1-ї ін-ї. - Іванова І.В.
Категорія - надання послуг
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Бездітко В.М., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 17 січня 2014 року по справі за позовом Акціонерної компанії «Харківобленерго» до ОСОБА_4 про стягнення донарахування у зв'язку з порушенням Правил користування електроенергією для населення,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року АК «Харківобленерго» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення донарахування у зв'язку з порушенням Правил користування електроенергією для населення в сумі 255,54 грн.

В обґрунтування позову посилались на те, що 02.11.2013 року під час технічної перевірки електроустановки будинку АДРЕСА_1, де мешкає ОСОБА_4, представниками АК «Харківобленерго» виявлено факт накиду на ввідні дроти. Електрична енергія споживається, але не враховується приладом обліку, що є порушенням п. 42, п. 48 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26.07.1999р. № 1357 . Виявлені порушення згідно п. 53 Правил були зафіксовані в акті № 201055 від 02.11.2013 року. Самовільне безоблікове підключення усунено. На виконання п. 53 Правил 27.11.2013 року, за участю споживача, було проведено засідання комісії з розгляду актів порушення, за результатами якого складено протокол № 1086. Згідно з методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 р. № 562, було здійснено нарахування по акту 201055 від 02.11.2013 року в сумі - 255 грн. 54 коп.

Справа розглянута за відсутності сторін.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 17.01.2014 року позов АК «Харківобленерго» задоволено. Стягнуто з відповідача на користь АК «Харківобленерго» 255,54 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову АК «Харківобленерго» відмовити.

При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги АК «Харківобленерго», суд першої інстанції виходив з того, що порушення, яке стало підставою для нарахування збитків, мало місце, а відповідач, як споживач електроенергії, несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією.

Колегія суддів повністю погоджується з таким рішенням суду першої інстанції.

Встановлено, що 02.11.2013 року під час технічної перевірки електроустановки будинку АДРЕСА_1, де проживає та споживає електроенергію на підставі договору про користування електричною енергією ОСОБА_4, представниками АК «Харківобленерго» було виявлено накид на ввідні дроти. Електрична енергія споживається, але не враховується приладом обліку. Виявлені порушення було зафіксовано в акті №201055 від 02.11.2013 року, складеному у присутності відповідача.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26 липня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями) і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики (НКРЕ) України від 04 травня 2006 року № 562 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за № 782/12656 з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією тощо.

Відповідно до статті 26 цього ж Закону споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 37 ПКЕЕН енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Пунктом 48 ПКЕЕН передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки.

Пунктом 53 ПКЕЕН визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Як вбачається з матеріалів справи, акт №201055 від 02.11.2013 року підписаний трьома представниками енергопостачальника. ОСОБА_4 підписувати акт відмовився, про що в акті зроблено відповідну позначку (а.с.8-9).

Відповідно до вимог п. 53 Правил 27.11.2013 року було проведено засідання комісії, на ньому був присутній і відповідач ОСОБА_4 ( а.с. 10 ).

Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір збитків у сумі 255,54 грн. визначено відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення на підставі акту акт №201055 від 02.11.2013 року в порядку, визначеному п. 3.5 Методики.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що він звертався з заявами до керівництва АК «Харківобленерго» щодо заміни несправного електролічильника, на які не отримав відповідей, а також згідно листа НКРЕ акт про порушення складено неправильно, що може бути підставою для відмови у задоволенні позову, судовою колегією не приймаються.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 не заперечує, що на час проведення перевірки працівниками електропостачальної організації домоволодіння було підключено до електромережі за так званою «прямою схемою» - тобто в обхід приладу обліку.

В листі відділу НКРЕ у Харківській області №30-20-24/373 від 18.06.2014 року вказується на порушення при складанні акту №201055 від 02.11.2013 року - відсутність інформації щодо сторони договору, яка несе відповідальність за технічний стан і обслуговування частини електромережі, де було виявлено самовільне підключення та не врахування п. 1.3. ПУЕ при розрахунку суми відшкодування.

Проте відділом НКРЕ не враховано, що сила струму, визначена із схеми самовільного підключення до мережі та допустимого тривалого струму, який може протікати дротами, зазначена не в розрахунку обсягу та вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, а в протоколі №1086 засідання комісії по розгляду актів порушення ПКЕЕН від 27.11.2013 року в розмірі 24А з урахуванням площі перерізу дроту, який було самовільно підключено - AL 2х2,5 мм2 (т.1 а.с.10). Згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, до уваги береться розрахункова потужність «Р», яка була визначена раніше.

Відсутність інформації в акті щодо сторони договору, яка несе відповідальність за технічний стан і обслуговування частини електромережі, де було виявлено самовільне підключення, не має вирішального значення при визначенні розміру збитків, що підлягають відшкодуванню.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності факту порушення п.48 «Правил користування електричною енергією для населення» та стягнув нараховану суму.

Доводи апеляційної скарги висновків не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Питання про розподіл судових витрат судова колегія вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 17 січня 2014 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 252,34 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді