Справа № 536/11/16-ц
24 лютого 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Колотієвського О.О.,
при секретарі Курбановій В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Міністерство оборони України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
У січні 2016 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася Військова частина НОМЕР_1 Міністерство оборони України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В позовній заяві зазначено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30 січня 2014 року № 23, молодшого сержанта контрактної служби ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2014 року № 4-к на посаду командира відділення - начальника радіостанції відділення управління реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону, який прибув з Кременчуцького ОМВК Полтавської області, з 30 січня 2014 року був зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.
Між останнім та Міністерством оборони України укладено відповідний контракт, згідно якого ОСОБА_1 зобов`язаний проходити військову службу у Збройних силах України протягом трьох років сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних сил України, накази командирів і начальників, свої службові обов`язки.
З 30 січня по 27 грудня 2014 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII (зі змінами та доповненнями), наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27.12.2014 року № 59-к молодшого сержанта контрактної служби ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за п. "є" (через службову невідповідність).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27 грудня 2014 року № 325, молодшого сержанта контрактної служби ОСОБА_1 , командира відділення взводу зберігання та транспортування батареї зберігання та транспортування реактивного артилерійського дивізіону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2014 року № 59-к з військової служби у запас за п. "є" (через службову невідповідність) частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", з 27 грудня 2014 року виключений зі списків особового складу частини.
Тобто, ОСОБА_1 всупереч вимог ст. 526 Цивільного кодексу України порушив умови контракту та відповідно до ст. 623 вищевказаного закону повинен відшкодувати позивачу завдані збитки.
Таким чином, молодший сержант ОСОБА_1 з 27 грудня 2014 року, будучи звільненим з військової служби, повністю припинив трудові (службові) відносини з військовою частиною НОМЕР_1 , а тому повинен був відповідно до Постанови КМУ № 1444 від 28.10.2004 року відшкодувати вартість речового забезпечення в сумі 1565 грн. 20 коп., обчислену пропорційно часу, який залишився до кінця строку носіння.
На підставі викладеного позивач просив суд постановити рішення, яким:
- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача військової частини НОМЕР_1 вартість речового забезпечення в сумі 1565 гривень 20 копійок, обчислену пропорційно часу, який залишився до кінця строку носіння.
- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача військової частини НОМЕР_1 витрати за сплату судового збору в сумі 1378 гривень.
Представник позивача Військової частини НОМЕР_1 Богдан А.С. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України).
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне:
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 3О січня 2014 року № 23, молодшого сержанта контрактної служби ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2014 року № 4-к на посаду командира відділення - начальника радіостанції відділення управління реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону, який прибув з Кременчуцького ОМВК Полтавської області, з 30 січня 2014 року був зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.
Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27.12.2014 року № 59-к молодшого сержанта контрактної служби ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за п. "е" (через службову невідповідність).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27 грудня 2014 року № 325, молодшого сержанта контрактної служби ОСОБА_1 , командира відділення взводу зберігання та транспортування батареї зберігання та транспортування реактивного артилерійського дивізіону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2014 року № 59-к з військової служби у запас за п. "е" (через службову невідповідність) частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", з 27 грудня 2014 року виключений зі списків особового складу частини.
Таким чином, молодший сержант ОСОБА_1 з 27 грудня 2014 року, будучи звільненим з військової служби, повністю припинив трудові (службові) відносини з військовою частиною НОМЕР_1 , а тому повинен був відповідно до Постанови КМУ № 1444 від 28.10.2004 року відшкодувати вартість речового забезпечення в сумі 1565 грн. 20 коп., обчислену пропорційно часу, який залишився до кінця строку носіння.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» - Збройні сили України є військовою державною структурою, яка призначена для збройного захисту суверенітету, незалежності і територіальної цілісності та недоторканості України. Безпосереднє керівництво Збройними силами України здійснює Міністерство оборони України, яке відповідно до ст.3 зазначеного закону є центральним органом військового державного управління, а також центральним органом державної влади та утримуються за рахунок державного бюджету.
Відповідно до Закону України « Про Збройні сили України» Збройні сили України утримуються за рахунок державного бюджету.
Військова частина НОМЕР_1 є складовою частиною Збройних сил України, бюджетною установою, що повністю утримується за рахунок державного бюджету, військовослужбовці частини перебувають на повному державному забезпеченні.
Відповідно до вимог ст.9-1 Закону України № Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.29 Постанови Кабінету Міністрів України « Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та інших військових формувань у мирний час» № 1444 від 28.10.2004 року у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженим до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки яких не закінчилися, утримується з них з урахуванням зносу.
Згідно наданої довідки про утримання грошових засобів за недонос речового майна солдата ОСОБА_1 , складеної Начальником речової служби та ТВО Начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , загальна кількість недоношених предметів складає 26 шт. на загальну суму 1565 гривень 20 копійок.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 526, 623 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212 215, 218, 224 - 228, 233 ЦПК України, ст.9-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»,-
Позов Військової частини НОМЕР_1 Міністерство оборони України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 Міністерство оборони України вартість речового забезпечення в сумі 1565 гривень 20 копійок, обчислену пропорційно часу, який залишився до кінця строку носіння.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 Міністерство оборони України витрати за сплату судового збору в сумі 1378 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя О. О. Колотієвський