АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 688/1809/15-ц
Провадження № 22-ц/792/49/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Грох Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Гриньова А.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Шепетівська міська рада, про усунення перешкод в користуванні житлом та відшкодування матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2015 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В травні 2015 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2, вказувала, що є власницею квартири АДРЕСА_1. В 2013 році відповідач придбав в цьому ж будинку квартиру АДРЕСА_2, яка розташована поверхом вище над її квартирою. Далі відповідач без проектної документації та відповідного дозволу на виконання будівельних робіт, без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт добудував балкон, здійснив перепланування квартири. Внаслідок цього в квартирі позивачки утворились тріщини, плями, пошкоджена фасадна стіна її квартири. Тому просила зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні власною квартирою шляхом приведення його квартири АДРЕСА_2 до попереднього стану та демонтування за свої кошти незаконно збудованого балкону, усунути інші причини, що викликають руйнування в її квартирі, стягнути з відповідача матеріальну шкоду згідно висновку експертизи та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2015 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає це рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Призначаючи експертизу, висновок якої покладено в основу рішення, суд не поставив на її вирішення головне питання, - щодо причинного зв'язку між руйнуванням її квартири та ремонтом квартири відповідача з добудовою балкона. Суд всупереч ст.ст. 212, 215 ЦПК не дав оцінки іншим письмовим доказам, що вказують на порушення відповідача при виконанні цих робіт.

В засідання апеляційного суду сторони, представник третьої особи не з'явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ч.1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, не застосував матеріальний закон, який підлягав застосуванню, порушив норми процесуального права, у зв'язку з чим оспорюване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, щопозивач не довела факт протиправних дій відповідача, внаслідок яких їй завдано шкоди, а також наявність підстав для усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом демонтажу збудованого балкону.

Проте з таким висновком не можна цілком погодитися, зважаючи на таке.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Квартира розташована на 1-му поверсі двоповерхового житлового будинку.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 у цьому ж будинку АДРЕСА_2 Квартира розташована на 2-му поверсі будинку, над квартирою позивача.

Згідно акта ПП УК „Житлофонд" від 30.05.3014 року при обстеженні квартири позивача виявлено тріщини на стіні та стелі у 2-х жилих кімнатах та кухні. Пошкоджена фасадна стіна квартири. При цьому встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 проводиться капітальний ремонт, знесені не несучі стіни та влаштовано балкон.

Відповідно до повідомлень інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області від 27.08.2014 року № 7/22-3366, від 29.08.2014 року № 7/22-3406 (а.с.9-10) ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 здійснено добудову балкону та перепланування квартири. Будівництво балкону здійснено ним без проектної документації та без відповідного дозволу на виконання будівельних робіт - без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. За результатами перевірки Інспекції складено акт, протокол та припис на усунення виявленого порушення.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ч.1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд.

Проте в силу ч.ч.4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК підлягає доведенню неправомірність поведінки особи; наявність шкоди (втрата або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою (шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди); а також вину завдавача шкоди.

Частина 2 ст. 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин). Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Разом з тим саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Так, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 010/15 від 25.08.2015 року встановити відповідність виконаних будівельних робіт у квартирі АДРЕСА_2 проектній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва неможливо у зв'язку з відсутністю проектної документації;

Вартість ремонту квартири АДРЕСА_1, що спричинила пошкодження цієї квартири добудова до квартири відповідача становить 2037 грн. (перелік будівельно-ремонтних робіт, що підлягають виконанню, наведено у дослідницькій частині висновку);

Виконане перепланування та прибудова балкону до квартири відповідача не можуть вплинути на руйнацію квартири позивача, тому нема необхідності виконувати роботи у квартирі АДРЕСА_2 з метою уникнення руйнувань квартири АДРЕСА_1 (позивача).

У порушення ст.ст. 212-213 ЦПК України суд першої інстанції не дав належної оцінки висновку проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи, прийнявши до уваги лише висновок в частині останнього з питань, винесених на експертизу.

У зв'язку з суперечливими за змістом висновками судової будівельно-технічної експертизи, їх нечітким та неконкретним формулюванням, відповідно до ч.2 ст. 147 ЦПК України апеляційним судом запропоновано експерту надати усне пояснення свого висновку.

В засіданні апеляційного суду експерт Мельник М.В. пояснила, що попри некоректне формулювання питання № 2, винесеного на вирішення експертизи, експерт розцінила його як питання щодо причинного зв'язку між добудовою квартири відповідача та наявними пошкодженнями квартири позивача, і це також було предметом її дослідження. Виявлені пошкодження квартири позивача у виді тріщин та відсипання вапняного штукатурного шару в коридорі, плям та потьоків жовтого кольору у житловій кімнаті на стелі в місці примикання балкону, брудних потьоків на фасадній стіні, тріщин та відпадання штукатурки на віконних укосах, сталися внаслідок динамічних навантажень на фасадну стіну, перекриття між поверхами будинку під час знесення простінків, влаштування балкону у квартирі відповідача, тобто, існує прямий причинний зв'язок між діями відповідача та спричиненням шкоди позивачу.

При цьому експерт вказала, що висновок експертизи про те, що виконане перепланування та прибудова балкону до квартири відповідача не можуть вплинути на руйнацію квартири позивача, стосується впливу цих факторів на квартиру позивача в подальшому, на майбутнє.

Відтак цей висновок не суперечить висновку експертизи в частині наявних пошкоджень квартири позивача у зв'язку з проведеними відповідачем роботами.

В свою чергу відповідачем не доведено відсутність своєї вини у заподіянні шкоди, відтак його вина у заподіянні шкоди презюмується.

За таких обставин вбачаються підстави для задоволення позову в частині стягнення завданої майнової шкоди в сумі 2037 грн.

При цьому обґрунтованим є висновок суду першої інстанції в частині відмови у вимозі зобов'язати відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні власною квартирою шляхом приведення квартири відповідача у попередній стан, демонтажу балкону, оскільки відсутні для цього правові та фактичні підстави.

В силу ч.ч.1-2 ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

За положеннями ч.1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З врахуванням встановленого факту пошкодження майна позивача колегія суддів дійшла висновку про заподіяння у зв'язку з цим моральної шкоди позивачу і, з врахуванням усіх обставин справи, вимог розумності та справедливості відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України, визначає розмір її відшкодування у 500 грн.

У зв'язку з цим рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, - з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути 2037 грн. відшкодування майнової шкоди та 500 грн. відшкодування моральної шкоди, відмовивши в решті позову.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 537,14 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314-316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2037 грн. відшкодування майнової шкоди та 500 грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 537,14 грн. понесених судових витрат.

В решті позову відмовити

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Л.М.Грох

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Огороднік І.В. Провадження № 22-ц/792/49/16

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 49