НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 березня 2016 рокуСправа № 322/1265/15

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2 районної державної адміністрації Запорізької області;

ОСОБА_3

про: визнання права власності в порядку спадкування.

10.11.2015 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) (сертифікат серії ЗП № 015389) в землях КСП ім. Свердлова розташованої на території ОСОБА_4 сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області на імя ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті батька позивача ОСОБА_6.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

13.05.1998 померла ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в землях КСП ім. Свердлова, розташовану на території ОСОБА_4 сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

Спадкоємцем першої черги був батько позивача (її син) ОСОБА_6, який проживав спільно з нею і фактично прийняв спадщину після неї.

В установлений законом строк батько позивача не звернувся із заявою про прийняття спадщини до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори і не переоформив на себе спадщину, а незабаром, 01.01.1999 помер.

Наприкінці 2014 року позивач знайшов у своєму помешканні сертифікат на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_5

Оскільки батько позивача фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, але не встиг її оформити належним чином, в звязку зі смертю, то позивач вважає, що відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, він є спадкоємцем першої черги по закону, після смерті батька.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 529, 542 ЦК УРСР, позивач просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні.

За клопотанням представника позивача ухвалою суду було замінено первісного позивача ОСОБА_4 сільську раду Новомиколаївського району Запорізької області, на належних відповідачів ОСОБА_2 районну державну адміністрацію Запорізької області та ОСОБА_3.

21.03.2016 представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 письмових заперечень проти позову до суду не надіслала, а також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти ухвалення рішення на користь її брата.

Відповідач ОСОБА_2 районна державна адміністрація Запорізької області, після ознайомлення з матеріалами справи, не надала суду письмових заперечень проти позову. Представник ОСОБА_2 районної державної адміністрації Запорізької області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судові засідання двічі не прибув, що відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України не перешкоджає судовому розгляду за його відсутності.

У судове засідання 21.03.2016 особи, які беруть участь у справі, не прибули.

З огляду на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 21.03.2016 не здійснювалося.

В судому засіданні 21.03.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні в у справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_5 померла 13.05.1998 у віці 84 років в с. Листівка Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 079169 від 14 травня 1998 року.

Згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 015389, ОСОБА_5 мала право на земельну частку (пай) в землях КСП ім. Свердлова, розташованих на території ОСОБА_4 сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, розміром 8,87 в умовних кадастрових гектарах.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 13.04.2011 по справі № 2/0817/42/11 (реєстраційний № рішення у ЄДРСР 16856070), що набрало законної сили 26.04.2011, було встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 були її сини ОСОБА_6, ОСОБА_7 та онук ОСОБА_8, син померлого в 1994 році сина ОСОБА_9 Також було встановлено, що ОСОБА_7 фактично прийняв спадщину після смерті матері, але оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі не встиг, помер 11.09.1999.

Довідкою ОСОБА_4 сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 16.11.2015 № 351 підтверджується те, що ОСОБА_6 по день смерті матері ОСОБА_5 13.05.1998 проживав разом з нею в с. Листівка Новомиколаївського району Запорізької області.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.12.2015 № 42461770 підтверджується відсутність заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_5.

ОСОБА_6, який є сином ОСОБА_5 та батьком позивача по справі, помер 01.01.1999 у віці 50 років в с. Миколаївка-2 Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується копією актового запису про народження № 16 від 10.07.1948, свідоцтвом про народження (повторне) серії ІІ-ЖС № 334810 від 18.09.1979, свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 079305 від 04.01.1999.

Згідно з довідкою ОСОБА_4 сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 16.11.2015 № 352 позивач ОСОБА_1 проживав по день смерті його батька ОСОБА_6 01.01.1999 разом з ним за адресою Миколаївка-2 Новомиколаївського району Запорізької області.

Крім позивача, на момент смерті ОСОБА_6 разом з ним також проживала його дочка ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ДВ № 397840 від 27.05.1982, а також довідкою ОСОБА_4 сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що наявна в матеріалах спадкової справи № 204, заведеної після смерті ОСОБА_6

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, чинного на момент смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР 1963 року).

Діями, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном (п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року).

Отже, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як спадкоємці першої черги за законом (ст. 529 ЦК УРСР 1963 року), прийняли в рівних частках спадщину після смерті матері ОСОБА_5, шляхом фактичного володіння спадковим майном, що підтверджується вищезазначеними довідкою ОСОБА_4 сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 16.11.2015 № 351 та рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 13.04.2011 по справі № 2/0817/42/11.

Норми ст.ст. 560, 561 ЦК УРСР 1963 року закріплювали право спадкоємця на отримання свідоцтва про право на спадщину, проте не встановлювали обовязку спадкоємців отримувати таке свідоцтво та обмежувальних строків для отримання свідоцтв про право на спадщину. Отже, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця, який прийняв спадщину, прав на спадкове майно.

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 успадкували право на земельну частку (пай) у землях, які перебували у колективній власності КСП «ім. Свердлова» ОСОБА_4 сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області розміром 8,87 в умовних кадастрових гектарах, що належала ОСОБА_5 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 015389, по 1/2 кожен.

Відтак, право на 1/2 частину вказаного паю, що належав ОСОБА_5 та був успадкований ОСОБА_6, входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6

З огляду на викладене, так само і діти ОСОБА_6 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 успадкували у рівних частках право на вищезазначену частину земельної частки (паю), що була успадкована їхнім батьком, тобто по 1/4 кожен.

Разом з цим, суд зазначає, що позивач не вправі вимагати визнання за ним права власності на 1/2 частину спірного паю, яка була успадкована його дядьком ОСОБА_7, оскільки за змістом ст.ст. 529 532 ЦК УРСР 1963 племінники не відносяться до кола спадкоємців за законом, а доказів наявності заповіту, залишеного ОСОБА_7 на імя позивача суду не надано.

Виходячи з наведеного, суд не знаходить підстав для визнання за позивачем права власності на спірну земельну частку (пай) в цілому, у звязку з чим визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Запорізької області та ОСОБА_3 задовольнити частково.

2. Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на 1/4 (одну четверту) земельної частки (паю) у землях, які перебували у колективній власності КСП «ім. Свердлова» ОСОБА_4 сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області розміром 8,87 в умовних кадастрових гектарах, що належала ОСОБА_5 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 015389, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 01 січня 1999 року.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Гасанбеков