Провадження № 2/344/1619/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 12.08.1992 року у відділі ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому, зареєструвала шлюб з відповідачем.

В шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є повнолітнім.

Спільне життя з відповідачем не склалося у зв"язку із втратою взаєморозуміння і добрих почуттів один до одного. Сторони живуть кожен своїм життям, мають окремі бюджети, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб існує лише формально, шлюбні відносини вони не підтримують, а тому, примирення та збереження їхньої сім"ї є не можливим. Просила шлюб розірвати.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні 07.10.2015 року проти позову заперечив з підстав зазначених у запереченні, просив надати час для примирення. Проте, у подальші судові засідання жодного разу не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 34, 45, 52).

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги пояснення учасників процесу судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 12.08.1992 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1089 (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є повнолітнім (а.с.55).

Позивачка стверджує, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. На думку позивачки шлюб їх існує формально, миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 12.08.1992 року у відділі ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1089 слід розірвати.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 12.08.1992 року у відділі ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1089 - розірвати.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.