Справа 688/2775/15-ц
№ 2/688/18/16
Рішення

Іменем України

04 лютого 2016 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у скалді:

Головуючого судді Огородніка І.В.

З участю секретаря Гошовської О.О.

Позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору публічне акціонерне товариство комерційний банкк ПриватБанк, про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1, звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору публічне акціонерне товариство комерційний банкк ПриватБанк, про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що з 28 квітня 1998 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, який був зареєстрований 28.04.1998 року Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис № 91. Від цього шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Протягом червня-липня 2015 року, сторони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства та проживають в окремих помешканнях. Разом з цим, не можуть дійти взаємної згоди щодо розпорядженням набутим за час шлюбу майном.

Так, до обсягу спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства належать: автомобіль НОМЕР_1; грошова сума (вклад) внесена до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 33290.19 доларів (США) на дату укладення договору № SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт на 12 місяців» від 12.02.2015 року.

Вищевказаний автомобіль був придбаним сторонами у 2010 році за спільні кошти та до фактичного припинення шлюбних відносин використовувався ними для потреб сім'ї. Кошти розміщені на депозитному вкладі від 12.02.2015 року були внесені за рахунок їхніх спільних доходів та в майбутньому повинні були б бути використані на придбання житла.

Позивач зазначає, що автомобіль був придбаний ними у 2010 році його вартість на день подачі позовної заяви до суду позивач оцінює в 4000 доларів (США). Окрім цього, на сьогоднішній день, позивачка позбавлена можливості користуватися коштами, які розміщенні на депозитному вкладі, оскільки останні, внесені у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я ОСОБА_3 Відповідач одноособово розпоряджається нарахованими 12,5 % річними під які розміщувався депозитний вклад.

До розміщення коштів на депозиті за договором № SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт на 12 місяців» від 12.02.2015 року, відповідач щороку починаючи з 2012 року розміщував їхні кошти по закінченню терміну вкладу, на аналогічних депозитних рахунках. Усі попередні роки, згідно наданих довіреностей, позивач могла повністю розпоряджатися усіма коштами на них. Тобто у них був рівний доступ до спільних коштів.

Таким чином, дії ОСОБА_3, щодо ненадання доступу до депозитного вкладу порушують права позивача як співвласника. Окрім цього, оскільки позивач не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, будь-яких соціальних виплат не отримує відсутність доступу до спільно нажитих коштів погіршує її матеріальне становище та дітей, які проживають із нею та перебувають на її утриманні.

Просить суд, ухвалити рішення, яким поділити майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1: автомобіль НОМЕР_1 вартістю 4000 доларів (США), що у гривневому еквіваленті становить 88062.78 грн., та грошові кошти у сумі 33290,19 доларів (США), що у гривневому еквіваленті становить - 820969.44 грн., з належними відсотками, компенсаційними виплатами та індексацією, які відповідно до Договору № SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт на 12 місяців» від 12.02.2015 року, розмішені на ім'я ОСОБА_3 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на рахунку - №5273.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_3 у власність автомобіль НОМЕР_1 та частину грошового вкладу у сумі 281373,46 грн., з належними відсотками, компенсаційними виплатами та індексацією, що розміщені на ім'я ОСОБА_3 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на рахунку №5273. відповідно до Договору № SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт на 12 місяців» від 12.02.2015 року.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити позивачу у власність частину грошового вкладу у сумі 539595,97 грн., з належними відсотками, компенсаційними виплатами та індексацією, що розміщені на ім'я ОСОБА_3 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на рахунку №5273, відповідно до № SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт на 12 місяців» від 12.02.2015 року. Стягнути з відповідача судовий збір.

16.12.2015 року, позивачем була подана заява про збільшення позовних вимог, у якій позивач просила також виділити у її власність із спільного майна подружжя меблеву стінку в спальню, вартістю 2000 грн; диван, вартістю 3000 грн; стіл компютерний, вартістю 1000 грн; манітор до компютера, вартістю 2000 грн; системний блок компютера, вартістю 3000 грн; ксерокс, вартістю 600 грн.

Позивачка, представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просили суд їх задовольнити в повному обсязі, пояснюючи це тим, що спірне майно є їх сумісною власністю і вона бажає поділити його між нею та колишнім чоловіком.

Відповідач, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судовому засідання поклався на розсуд суду, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 1998 року, від цього шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-БВ №163341 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-БВ №152037.

Шлюбні стосунки, спільне проживання та ведення спільного господарства між сторонами припинено.

Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя не досягнуто.

Позивачкою до позовної заяви було подано копію Договору № SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт на 12 місяців» від 12.02.2015 року, та копію довіреності №NRB2315496, дані документи суд не бере до уваги так як це є копії документів а в судовому засіданні суду не було надано оригіналів вищевказаних документів, а також їх належним чином засвідчених копій для огляду.

05.11.2015 року представником позивача ОСОБА_2, заявлено клопотання про витребування у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином завірену копію договору № SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт на 12 місяців» від 12.02.2015 року.

16.12.2015 року представник позивача ОСОБА_2, звернулася до суду із аналогічним клопотанням. Дані клопотання судом задоволені в повному обсязі.

27.01.2016 року представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_6, повідомлено, що вклад «Стандарт на 12 місяців» від 12.02.2015 року укладений між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3, станом на 01.10.2015 року розірваний достроково, договір № SAMDNWFD100 від 12.02.2015 року в архіві банка відсутній.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч.1 ст.71 СК України, майно, що об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11 встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України.

При вирішенні спору щодо поділу спільного майна поділу підлягає все майна подружжя, до складу якого включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться в інших осіб; враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Згідно рішення Конституційного суду України від 19.09.2012 р. по справі №17-рп/2012 «Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Також Конституційний суд зазначив: Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11 встановлено, що відповідно до ст. 177 ЦК об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

П.24 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ зазначено, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу.

З огляду на вище викладене суд вважає, що в даному випадку не підтвердженні позовні вимоги позивача, оскільки, відсутні в матеріалах справи жодні докази на підтвердження позовних вимог позивачки.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 358, 364 ЦК України, ст.ст. 10-11, 57-60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору публічне акціонерне товариство комерційний банкк ПриватБанк, про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - у той же строк з дня отримання копії рішення, в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Суддя Огороднік І.В.