АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6594/16 Справа № 186/397/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся (Колодяжна) Н.Є.
Категорія 46
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Прозорова М.Л.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ВК Першотравенської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 особисто та як законного представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - орган оіки та піклування ВК Першотравенської міської ради - про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ВК Першотравенської міської ради Дніпропетровської області просить скасувати рішення Першотравенського міського суду від 06 липня 2016 року, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає, оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог про визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартиро, суд першої інстанції, керуючись ст.. 71, 72, 78, 107 ЖК України, ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ЗУ «Про охорону дитинства», ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність задоволення позову, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Першотравенської міської ради народних депутатів виконавчого комітету від 01 вересня 1976 року ОСОБА_2 видано ордер на 1кімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Право власності на спірну квартиру ні за ким не зареєстроване.

Згідно виписки фінансово-особового рахунку від 26 січня 2016 року в даній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2 (наймач), донька ОСОБА_3, та його онуки (діти ОСОБА_3М.): ОСОБА_5, ОСОБА_4.

Матеріалами справи, зокрема: Актами обстеження ПП «Комунальщик-2», ОСОБА_6 сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області від 09 березня 2016 року, в судовому засіданні апеляційного суду дійсно підтверджений факт проживання відповідачки з її дітьми в іншому населеному пункті з 2008 року.

Згідно довідки Управління Пенсійного Фонду України в м. Першотравенську від 12 квітня 2016 року ОСОБА_2 проживає за спірною адресою та отримує пенсію.

Згідно ст.. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Однак, відповідачка пояснювала, що тимчасово з дітьми не проживають за спірною адресою, оскільки змушені винаймати житловий будинок для ведення господарства та після закінчення дітьми навчання планують повернутись до спірної квартири. Крім того, вона періодично приїжджає до батька, не втрачає зв'язок з квартирою. Вказане підтвердив свідок ОСОБА_7, що свідчить про переривання строку її не проживання в спірній квартирі. Також, про тимчасове проживання відповідачки з дітьми за іншою адресою свідчить те, що вони проживають в будинку, який ні ОСОБА_3, ні її співмешканцю не належить на праві власності, а є орендованим, що протирічить твердженням позивача про їх постійне місце проживання.

Що ж стосується вимог позивача до ОСОБА_2, - ні в суді першої інстанції, ні апеляційній інстанції, в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили непроживання відповідача в спірній квартирі. Навпаки свідок ОСОБА_7 підтвердив, що періодично бачить ОСОБА_2, вітається з ним.

Враховуючи зазначене, доводи апелянта щодо недослідження обставини та доказів про постійне проживання відповідачів за іншою адресою, невірне застосування ст.. 71 ЖК України, замість вірної ст.. 107 ЖК України (в частині вимог до ОСОБА_3М.), - є необґрунтованими, оскільки районним судом дано належну оцінку всім наданим доказам, допитано свідків, та законно застосовано до вказаних правовідносин ст.ст. 71, 107 ЖК України. Що ж стосується дітей, то відповідно до ст.. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Інші доводи не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Зважаючи на викладене, висновки, зазначені у судовому рішенні, зроблені на підставі повного та всебічного зясування всих обставин справи, відповідають дійсним обставинам справи, а тому, апеляційний суд вважає, що районний суд ухвалив законне рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду від 06 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_8