"28" березня 2016 р.
Справа 642/1156/16
Провадження №2/642/731/16
Ленінський районний суд м.Харкова
РІШЕННЯ

іменем України

28 березня 2016р.

Суд у складі: Головуючого судді Євтіфієва В.М.;

Секретаря Пшенічної Т.М.;

За відсутності позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк», представник якого заявив про розгляд справи за їх відсутності, за відсутності ОСОБА_2, повідомленого про день та час розгляду справи,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

В мотивуванні своїх вимог позивач вказав, відповідно до укладеного договору Б/№ від 28.09.2007, відповідач отримав кредит у розмірі 9000грн. у вигляді кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушенні зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 31.12.2013 має заборгованість - 32205.83грн.

Таким чином позивач на підставі вимог ст.1050 ЦК України вимагає:

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 32205.83грн. за кредитним договором.

Представник заявника на позові наполягав, заявив про розгляд справи за їх відсутності (арк..с.24).

Відповідач про день та час був належно повідомлений, що свідчить поштове повідомлення. В заяві про скасування заочного рішення (арк..с.37-39) заявив про застосування до правовідносин строку позовної давності.

Дослідивши і оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлено:

Статтями 10, 11 ЦПК України зазначено, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказами матеріалів справи доведено факт укладення 11.03.2008 р. позивачем та відповідачем кредитного договору Б/№, що свідчить копія договору.

Відповідно до вищевказаного договору, позивач відкрив відповідачу кредитну лінію у сумі 9000 грн.

Отже, позивачем зобов'язання за договором виконані в повному обсязі.

За вимогами ст.ст. 11, 13 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори і інші правочини. Особа здійснює цивільні права і обовязки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини визначені ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредитні кошти (кредит) - позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до договору, позичальник зобов'язаний повертати кредит щомісяця в строки визначені договором.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Станом на 31.12.2013 по договору кредиту заборгованість відповідача складає на суму 32205.83грн.

Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто - неналежне виконання.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язанні якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлену договором або Законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Таким чином наявна заборгованість по оплаті передбачених Договором платежів свідчить про невиконання відповідачем своїх зобовязань по договору. Отже відповідач, порушив зобовязання за договором кредиту.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правої наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідач в межах існуючих правовідносин вимагає застосувати до вказаних правовідносин строк позовної давності, та відмовити у позові.

Вимогами статей 256, 257 ЦК України визначено: Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З урахуванням вимог вказаних статей, особа в даному випадку є позивач в межах трирічного строку має право на звернення до суду за захистом своїх прав, яки він вважає порушеними.

Згідно до вимог статті 261 ЦК України, початок перебігу позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідач заявляє про застосування строку позовної давності. Враховуючи правову позицію відповідача та вимоги статті 267 ч.2, 3, 4 ЦК України якою визначено:

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На думку суду, правова позиція відповідача є обґрунтованою, т.я. вимоги заявлені позивачем 30.01.2014р.. а відповідно до наданого позивачем розрахунку протягом трьох років до часу звернення позивача до суду з позовом не яких дій щодо погашень заборгованості відповідачем не здійснювались. Таким чином, враховуючи викладене, строк позовної давності на час звернення до суду сплив, а тому правова позиція відповідача щодо відмови в задоволенні позовних вимог, заслуговує на увагу.

Керуючись ст.11, 15, 62,81, 169, 203, 213, 215, 226, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором кредиту, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення або отримання копії рішення особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: В.М.Євтіфієв