Справа №337/29/16-ц
Провадження № 2/337/724/2016р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Бочіної Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хортицького районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в :

12.01.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 727,5 грн. щомісяця, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити, суду пояснила, що після розірвання шлюбу з відповідачем вона чотири роки на подавала на аліменти так як була в змозі утримувати дитину сама, але зараз вже не може. Також пояснила, що законом передбачено сплата аліментів для того щоб повноцінно утримувати дитину. Дитина боліє та перебуває на обліку у лікарів, потребує ліків.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов фактично визнав частково. Пояснив суду, що не відмовляється від сплати аліментів, але не втому розмірі що вказала позивачка. Він не працює, проживає у батьків пенсіонері та перебуває на їх утриманні, також батько відповідача страждає на захворювання. Також пояснив, що раніше за можливості допомагав дитині чим міг.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 20.10.1990 року(а.с.5).

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження якого, батьком записаний ОСОБА_2 - відповідач у справі(а.с.3).

Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2012 року(а.с.6).

Відповідно до копії довідки житлових органів неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою ОСОБА_1.(а.с.4).

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, але не погодився із розміром аліментів, який просить стягнути позивачка.

Фактично спір між сторонами стосується розміру твердої грошової суми, яку відповідач в змозі виплачувати на утримання дитини.

Суду відповідачем ОСОБА_2 надано копії документів які свідчать про те, що ОСОБА_4, за твердженням відповідача - його батько, страждає на захворювання та проходив стаціонарне лікування(а.с.35-37). Відповідно до наданої копії трудової книжки, відповідач не працевлаштований(а.с.34).

Суду не надано доказів того, що відповідач має інших дітей, є платником аліментів та сам він має поганий стан здоров'я.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи те, що у суду немає доказів працевлаштування відповідача, те, що відповідач має батьків пенсіонерів, один з яких хворіє, а також що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлений з 01.01.2016 року у розмірі 1455 грн., суд вважає за необхідне встановити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., так як така сума на думку суду відповідає можливості відповідача надавати аліменти на утримання дитини, та це буде відповідати критеріям виваженості, розумності та справедливості і не суперечить законодавству.

Суд вважає, щ0о встановлений розмір аліментів не є значним, не ставить відповідача у скрутне матеріальне становище та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 88, 367 ЦПК України, ст. 141, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_3 ідн НОМЕР_2), аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 700(сімсот)грн. щомісяця, починаючи з 12.01.2016 року і до повноліття дитини до 13.07.2023 року.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн НОМЕР_1) судовий збір в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Запорізької області, протягом 10 днів.

Суддя: