АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4561/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/116/К/16 Ковтун Н.Г.
Категорія - 57 (І) Доповідач - Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

30 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.,

секретар: Петренко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст..197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2015 року про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 до судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_3 про визнання її дій по збиранню, зберіганню та поширенню конфіденційної інформації та персональних даних про позивача, що містились в кримінальній справі в закритому судовому процесі без згоди позивача протиправними, встановлення зв'язку між протиправними діями ОСОБА_3 та моральними стражданнями позивача, стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 1, 00 грн.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною заявою, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції і передачу питання на новий розгляд, посилаючись на те, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2015 року було визначено підсудність даної справи Саксаганському суду м. Кривого Рогу. Суддею Мхітарян С.С. 12.11.2015 року було встановлено, що дана позовна заява підсудна суду, а зміст та її форма відповідає вимогам ст.ст.119-121 ЦПК України. Проте після заміни судді під час судового розгляду та прийняттям справи до свого провадження іншою суддею, позивачу було відмовлено у відкритті провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції керувався п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, й виходив з того, що позовна заява ОСОБА_2 не підлягає розгляду судом в порядку цивільного судочинства, оскільки суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст.ст.126,129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні та підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а також однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України, законність та обґрунтованість судових рішень і, відповідно, дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов'язаних з підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть встановлюватись у визначеному порядку за результатом перегляду рішень судами апеляційної та касаційної інстанцій, а не в інший суд першої інстанції.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) судів (суддів), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти судів (суддів) є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду. Крім того, останнє порушувало б не тільки принцип незалежності суддів а і заборону втручання у вирішення справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду з позовом до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу стали неправомірні, на думку позивача, дії судді цього суду щодо збирання, зберігання та поширення конфіденційної інформації та персональних даних про позивача, що містились в кримінальній справі в закритому судовому процесі без згоди позивача.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.11.2015 року матеріали за цим позовом були скеровані до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу для вирішення питання щодо прийняття їх до провадження.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, що суддя, як посадова особа, яка здійснює правосуддя, а також суд, як орган, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем або іншою стороною, котра бере участь у цивільній справі, за винятком випадків, коли суддя виступає як представник цієї установи, а не орган, що здійснює правосуддя.

Так, відповідно до ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно п.1ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ст.8 Конституції України, особа має право звернутись до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, матеріальна і моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, їх посадових осіб (ст. 56 Конституції України), а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст.129 Конституції України та законодавством про судочинство.

Правосуддя в Україні регулюється конституційними нормами окремо від діяльності інших органів державної влади.

Апеляційна скарга, по суті, не містить доводів незаконності ухвали судді Ковтун Н.Г. Припущення апелянта ОСОБА_2, що вказана ухвала постановлена з метою створити підстави для сомовідводу, у випадку розподілу його кримінальної справи на розгляд судді Ковтун В.Г., не мають правового обґрунтування і не є підставою для скасування ухвали суду від 14.12.2015 року про відмову у відкритті провадження у справі, що переглядається.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що дії судді ОСОБА_3 апелянт просить визнати протиправними, ніяким чином не пов'язані із судочинством, протирічать змісту позовної заяви та матеріалам, доданим до неї.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, ОСОБА_2 оскаржує дії судді ОСОБА_3 у зв'язку із направленням нею, на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2013 року, копії документів (листів) /а.с. 12/, вважає, що її дії порушують Закон України «Про захист персональних даних».

При цьому, колегія суддів, погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 враховує, що суддя ОСОБА_3, виконуючи ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2013 року, діяла у спосіб передбачений процесуальним законом.

Розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є по суті оскарження процесуальних дій (бездіяльності) судді (суду), пов'язаних із розглядом справи за нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено, а тому суд першої інстанції вірно відмовив у відкритті провадження у справі.

Оскільки судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура передбачена ЦПК України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, тому ухвала судді першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: Л.А. Братіщева

Н.М. Грищенко