АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/1124/15-ц 22-ц/774/78/к/16
Справа № 171/1124/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/78/К/16 суддя Чумак Т.А.
Категорія - 47 ( ІІІ ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Бондар Я.М., Соколан Н.О.,

за участю секретаря - Петренко К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_3, на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «Дніпровський», треті особи відділ Держземагенства у Апостолівському районі Дніпропетровської області, реєстраційна служба Апостолівського районного управління юстиції, Державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області, про визнання дій незаконними, припинення договору оренди землі шляхом його розірвання та зобов'язання вчинити певні дії.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «Дніпровський» (надалі - ТОВ «Агроторговий дім «Дніпровський») про визнання дій незаконними, припинення договору оренди землі шляхом його розірвання та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно договору оренди №27 від 20.10.2006 року та додаткової угоди до нього від 25.11.2009 року він передав ТОВ «Агроторговий дім «Дніпровський» в оренду для ведення сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 6,843 гектарів, розташовану на території Апостолівського району Дніпропетрвоської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

В 2014 році орендар не проводив сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, у зв'язку з чим вона вражена бур'янистими, карантинними рослинами.

Посилаюсь на те, що орендар не у повному обсязі виплачує орендну плату та його дії призводять до забур'янення земельної ділянки, уточнивши позовні вимоги, просив суд: визнати незаконними дії ТОВ «Агроторговий дім «Дніпровський» щодо спірної земельної ділянки, які полягають у її використанні способами, які суперечать екологічним вимогам та не за цільовим призначенням, а також з систематичною несплатою орендної плати; припинити шляхом розірвання укладену 25.11.2009 року додаткову угоду між ОСОБА_2 та ТОВ «Агроторговий дім «Дніпровський» до договору оренди землі №27 від 20.10.2006 року; зобов'язати ТОВ «Агроторговий дім «Дніпровський» передати позивачу спірну земельну ділянку у належному стані.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_3, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на незаконність та необгрунтвоаність рішення суду.

Так, на думку позивача, суд не дослідив надані ним докази (акти депутатського обстеження земельної ділянки, фототаблиці, повідомлення, показання свідків), які підтверджують факт порушення відповідачем вимог ст. 141 ЗК України.

Суд не звернув уваги на той факт, що орендна плата за 2012 рік була сплачена у значно заниженому розмірі, без урахування нормативної грошової оцінки землі за 2012 рік. За 2014 рік позивач орендної плати не отримував. Позивач не просив призначити почеркознавчу експертизу через брак коштів, а суд у своєму рішенні зазначив про відмову позивача від проведення такої експертизи.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ «Агроторговий дім «Дніпровський» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та представник відповідача ТОВ «Агроторговий дім «Дніпровський» - Панкєєв Я.В., кожен окремо, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,843 гектарів, розташована на території Апостолівського району Дніпропетрвоської області, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 12), яку він передав в оренду ТОВ «Агроторговий дім «Дніпровський» на підставі договору №27 від 20.10.2006 року (а.с. 13-14).

25 листопада 2009 року сторони уклали Додаткову угоду до договору №27 оренди земельної ділянки від 20.10.2006 року, якою внесли зміни щодо строку дії договору та розміру орендної плати. При цьому, сторони погодились, що ця Додаткова угода є невід'ємною частиною Договору оренди земельної ділянки від 20.10.2006 року (а.с. 15).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Агроторговий дім «Дніпровський» про визнання дій незаконними, припинення договору оренди землі шляхом його розірвання та зобов'язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для розірвання договору оренди землі, укладеного між сторонами.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст.. 2 зазначеного закону).

Відповідно до ст. 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Загальні підстави для розірвання договору передбачені статтею 651 ЦК України та включають положення про те, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Підстави припинення договору оренди землі передбачені статтею 31 Закону України «Про оренду землі», зокрема згідно ч. 3 цієї статті на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання врегульовано положеннями ст. 32 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ч. 1 цієї статті на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Перелік обов'язків орендаря, встановлений ст. 25 Закону «Про оренду землі», невиконання яких може бути підставою для дострокового розірвання договору оренди землі за рішенням суду, є вичерпним. Зокрема, договір оренди земельної ділянки може бути у зв'язку з систематичною несплатою орендної плати та використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту ст.ст. 11, 15 ЦПК України ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені атами цивільного законодавства. Кожна особа має право на цивільний захист.

Захист же цивільних справ - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведено в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Крім того, ст. 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З системного аналізу вищевикладених норм права слідує, що визнання незаконними дій орендаря земельної ділянки щодо її використання не за цільовим призначенням та несплати орендної плати, в якості самостійного способу захисту порушеного права не передбачено ані ст. 16 ЦК України, ані положеннями Закону України «Про оренду землі».

Тобто, обставини належного чи неналежного виконання договору оренди земельної ділянки підлягають встановленню під час розгляду справи про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач вимоги про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 20.10.2006 року не заявляв.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, не врахувавши викладене, не роз'яснив ОСОБА_2 право на уточнення позовної заяви та фактично розглянув позовні вимоги, які позивачем не заявлялися, а позовні вимоги про розірвання додаткової угоди від 25 листопада 2009 року, якою лише внесено зміни до договору №27 оренди земельної ділянки від 20.10.2006 року, не тягнуть за собою припинення цього договору, а тому у даному випадку до заявлених вимог не можуть бути застосовані положення ст.ст. 24, 25, 32 Закону України "Про оренду землі".

Зважаючи на те, що позивач не ставить питання про розірвання договору оренди земельної ділянки, відсутні правові підстави для розгляду позовних вимог про зобов'язання орендаря передати позивачу спірну земельну ділянку у належному стані.

Оскільки позивач обрав не належний спосіб захисту, вимоги про визнання договору оренди земельної ділянки позивачем не заявлялись і не можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції (згідно з вимогами частини 1 статті 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 р., - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції), колегія суддів змінює рішення суду в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у зв'язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

При цьому, колегією суддів роз'яснюється ОСОБА_2 його право на звернення до суду із позовною заявою про розірвання договору №27 оренди земельної ділянки від 20.10.2006 року, оскільки при розгляді даної справи такі вимоги ним не заявлялися, а оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови в задоволенні позову змінено (у тому числі й щодо висновків суду першої інстанції щодо належного виконання сторонами умов цього договору).

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_3, - задовольнити частково.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «Дніпровський», треті особи відділ Держземагенства у Апостолівському районі Дніпропетровської області, реєстраційна служба Апостолівського районного управління юстиції, Державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області, про визнання дій незаконними, припинення договору оренди землі шляхом його розірвання та зобов'язання вчинити певні дії - змінити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: