РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016 року Провадження №2/425/187/16

Справа №425/342/16-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі: головуючого - судді Овчаренко О.Л. при секретарі Гайворонській І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рубіжне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської міської ради Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року в Дмитрівському обласному психоневрологічному інтернаті, який знаходиться в с.Дмитрівка Новоайдарського району Луганської області, помер її син ОСОБА_3. Після смерті її сина залишилось спадкове майно, а саме квартира АДРЕСА_1, яка належала їй та сину на праві спільної сумісної власності. Спадкоємцем після смерті сина є вона, крім неї інших спадкоємців немає. У цій квартирі значиться зареєстрованою тільки одна вона, оскільки син ще 17.06.2011 року знявся з реєстрації у зв'язку з виїздом до інтернату. Тому вона вважала, що строк для прийняття спадщини не пропустила і звернулась до нотаріуса Новоайдарського нотаріального округу Карпенко В.М. з заявою про прийняття спадщини в 2016 році. Але нотаріус, ознайомившись з документами, відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, а також на те, що неможливо визначити склад спадкового майна, так як не визначені його частки, які належать їй та померлому ОСОБА_3 Позивачка вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, тому просить суд визначити їй додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_3 та визначити за нею і померлим сином ОСОБА_3 по 1/2 частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1. У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, просить суд її позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Рубіжанської міської ради Луганської області у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій вказав, що з позовом згоден та просить розглянути справу без його участі. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер у с.Дмитрівка Новоайдарського району Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.36). ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого договору міни квартир від 08.04.1995 року, зареєстрованого Рубіжанським бюро технічної інвентаризації 12 квітня 1995 за № 272, належить на праві власності квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 10,27). З довідки, виданої Дмитрівським обласним психоневрологічним інтернатом від 26.01.2016р № 25, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 22.06.2011р. по дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 р. ( а.с. 16). Згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентарізації» Рубіжанської міської ради від 24.12.2015 року №6259 вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 28.03.2012 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14). Згідно розпорядження міського голови м.Рубіжне №36 від 15.02.2016 року «Про перейменування АДРЕСА_1» вулиця АДРЕСА_1 (А.С.38) З відповіді приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Луганській області Карпенко В.М. №16/01-16 від 01.02.2016 р. на звернення ОСОБА_1 щодо спадкування майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 р. сина ОСОБА_3 вбачається, що так як на час відкриття спадщини після померлого ОСОБА_3 заявник з ним постійно не проживала та не була зареєстрована, з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звернулась, ОСОБА_1 вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 З поданого заявником договору міни квартири, посвідченого державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області 08.04.1995 р., зареєстрованого Рубіжанським БТІ 12.04.1995 р. за №272, неможливо визначити склад спадкового майна, так як згідно вищезазначеного документу квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без визначення часток кожного з них. (а.с.15). Згідно відповіді приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Луганській області Карпенко В.М. №79/01-16 від 09.03.2016 р. заяви про прийняття спадщини, відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину або інші заяви щодо спадкування майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 р. ОСОБА_3 не надходили, відповідно, спадкова справа не заводилась. ОСОБА_1 були надані роз,яснення щодо порядку спадкування майна померлого сина ОСОБА_3 (а.с.34) Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч. 1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст.1258, ст.1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, батьки спадкодавця. Тобто, після смерті ОСОБА_3 право на спадкування за законом мала його мати ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги. У відповідності до ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи похилий вік позивачки -75 років, викладені нею доводи про те, що будучи зареєстрованою в квартирі, яка належить їй та її померлому сину ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, вона вважала, що з заявою про прийняття спадщини після смерті її сина вона може звернутись в будь-який час, в даному конкретному випадку суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_3, тому вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном 3 місяці. Окрім того, як було встановлено судом, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної власності позивачці ОСОБА_1 та її померлому сину ОСОБА_3 без визначення часток кожного з них. Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом ; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Позивач, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, посилається на рівність часток. Вирішуючи дану позовну вимогу, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства, а також ту обставину, що існування домовленостей про розмір часток між співвласниками не встановлено, а також те, що часта померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а невизначення часток не дає можливості в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно. Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток по 1/2 за позивачкою та її померлим сином ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, підлягає задоволенню. При цьому, суд враховує роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. При цьому, зі змісту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,212,213,215 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рубіжанської міської ради Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно задовольнити. Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 тривалістю три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили. Визначити, що частка ОСОБА_3 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року у спільній сумісній власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, становила 1/2. Визначити, що частка ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, становить 1/2. Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Овчаренко