Справа № 299/2745/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Леска В.В., Кондора Р.Ю.,

при секретарі - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Виноградівського районного суду від 03 лютого 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и л а :

Приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС" звернулося до суду з указаним позовом до ОСОБА_1, мотивуючи його тим, що 20.06.2014 у с. Межиброди, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, з напівпричепом «Когел» р.н. А05159ХХ, страхувальником якого є відповідач ОСОБА_1, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Кадді», д/н АА92560Е, що призвело до пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Виноградівського районного суду від 22.07.2014 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у позивача за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВВНТЗ) № АІ/124872. За заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до страхового акту, позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49490 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 20339 від 27.08.2014.

Вказуючи, що відповідач, не виконав обов'язку щодо письмового повідомлення страховика про настання страхового випадку в триденний строк, тому позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу на підставі ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплачене страхове відшкодування в розмірі 49490 грн.

Рішенням Виноградівського районного суду від 03.02.2016 у задоволенні позову ПрАТ «Страхова група «ТАС» відмовлено.

На це рішення подало апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова група «ТАС». Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги товариства задовольнити.

Представник апелянта на адресу апеляційного суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла таких висновків.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем поліси ОСЦПВВНТЗ № АС/3589837 та № АІ/124872, з огляду на невідповідність марки застрахованого транспортного засобу - перший з них, та номерів обох полісів, також з врахуванням нечитабельності відомостей про страховика не є належними та допустимими доказами; з огляду на незазначення в позовній заяві того, яка, на думку позивача, страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування та відповідно до якої постанови встановлено вину водія транспортного засобу, ці обставини не можуть бути перевірені судом; у платіжному дорученні № 20339 від 27.08.2014 на суму 49490 грн., на яке позивач вказує у позовній заяві та копію якого додано до позовної заяви, відсутній відбиток печатки та підписи відповідальних осіб платника - АТ "СГ ТАС" (приватне). Також не додано доказів щодо направлення відповідачеві регресної вимоги з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки на користь позивача.

Проте такі висновки суду не відповідають обставинам та матеріалам справи.

Так, апеляційним судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20.06.2014 у с. Межиброди, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, з напівпричепом «Когел» р.н. А05159ХХ, страхувальником якого є відповідач ОСОБА_1, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Кадді», д/н АА92560Е, що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Відповідні Відомості про дорожньо-транспортну пригоду № 9402248, сформовані АІПС ДТП, містяться в матеріалах справи (а.с.16-17). В них, в тому числі, зафіксовано наявність полісу ОСЦПВВНТЗ № АІ/0124872 з терміном дії до 25.05.2015,виданого АТ «СГ «ТАС».

Постановою Виноградівського районного суду від 22.07.2014 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.13-14).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у позивача за полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/0124872, згідно якого ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн., а розмір франшизи складає 510 грн. (а.с. 86, 98).

Згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 001365/4002/0000069 від 17.12.2013 транспортний засіб постраждалої сторони (ОСОБА_3І.) - «Фольксваген Кадді», д/н АА92560Е - на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», котра виплатила ОСОБА_3 страхове відшкодування у сумі 84 855,01 грн.

Відповідно до висновку експерта від 03.07.2014 № 165/07-14 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольксваген Кадді», д/н АА92560Е, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становила 52 263,88 грн. (а.с.26-44).

6 серпня 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» направила ПрАТ «Страхова група «ТАС» заяву № 145568 про виплату страхового відшкодування просили здійснити відшкодування шкоди в розмірі 84855,01 грн., які були виплачені ОСОБА_4 (а.с.10).

20 серпня 2014 року ПрАТ «Страхова група «ТАС», відповідно до вказаної Заяви, було складено страховий акт, за яким було визначено розмір страхового відшкодування який підлягає виплаті ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» - 49490 грн. (а.с.11)

20.08.2014 ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснило виплату на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» суми страхового відшкодування в розмірі 49490 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 20339 від 27.08.2014. (а.с. 20).

Таким чином, відповідні обставин ДТП та виплата ПрАТ «Страхова група «ТАС» коштів на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон № 1961-IV) (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року N 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" змін у статтю 33 Закону № 1961-IV, було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV. Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV, у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону № 1961-IV щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Проте така неузгодженість не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону № 1961-IV право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про ДТП.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

В той же час сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Таку правову позицію викладено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.09.2015 року N 6-284цс15.

Як ствердили допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_2 (водій автомобіля НОМЕР_2) повідомив ОСОБА_5 (працівнику ПрАТ «Страхова група «ТАС», який оформляв страховий поліс) про ДТП, і останній, виходячи з повідомлених йому обставин ДПТ, сказав ОСОБА_2, що він не має обовязку дзвонити у страхову компанію, оскільки його вини у ДТП немає.

Відповідач ОСОБА_1 на час ДТП перебував у рейсі за межами України, що стверджується відбитками штампів про перетин кордону у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, митною декларацією та накладними (а.с.62-66). Судом першої інстанції вірно зазначено, що не додано доказів щодо направлення відповідачеві регресної вимоги з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки на користь позивача. В матеріалах справи містять відповідні вимоги до водія та власника транспортного засобу, яким ОСОБА_1 не є.

У даній справі факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; обставини ДТП були перевірені як ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», яка виплатила страхове відшкодування постраждалій у ДТП особі, так і ПрАТ «Страхова група «ТАС» - останньою було складено страховий акт від 20.08.2014 із розрахунком суми страхового відшкодування; вина водія ОСОБА_2, що керував автомобілем НОМЕР_1, з напівпричепом «Когел» р.н. А05159ХХ, встановлена постановою Виноградівського районного суду від 22.07.2014.

Позивач визнав страховий випадок, добровільно сплативши страхове відшкодування на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», і такі виплати не були необґрунтованими.

Зважаючи на викладене судова колегія не вбачає підстав для задоволення позову ПрАТ «Страхова група «ТАС».

В той же час, суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права, у звязку з чим рішення суду слід змінити в частині правового обґрунтування, залишивши резолютивну частину рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.3 ч.1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задовольнити частково.

Рішення Виноградівського районного суду від 03 лютого 2016 року змінити в частині правового обґрунтування.

Резолютивну частину рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча Судді: