Провадження № 2/522/10/16
Справа № 522/37/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 р. м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженою особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексбанк», ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа №522/37/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Уповноваженою особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексбанк», ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб про зобовязання вчинити певні дії.

Представник ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб подав до суду клопотання про закриття провадження по даній справі, обґрунтоване тим, що зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд, розглянувши клопотання про закриття провадження по справі, дослідивши матеріали справи в межах зазначеного клопотання, прийшов до наступного.

Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 3 ЦПК визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 16 ЦК ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернулась до суду із позовними вимогами про повернення коштів до Уповноваженою особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексбанк», ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, вважаючи, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вимоги ст.ст. 3, 4 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб передбачають, що ОСОБА_2 є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. ОСОБА_2 є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Основним завданням ОСОБА_2 є функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

При аналізі зазначених норм Закону вбачається, що ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб є субєктом владних повноважень і на нього державою покладено обовязок здійснення владних управлінських функцій в сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, за своєю організаційно-правовою формою ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб є державним підприємством, вид його діяльності за КВЕД-2010 Державне управління загального характеру.

Зі змісту ст. 2 КАС України вбачається, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку із здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п.1 ч.2 ст. 17 КАС України).

Інформаційним листом Вищого Адміністративного суду України від 25.07.2014 року №992/11/14-14, у зв'язку з виникненням у судовій практиці питань, пов'язаних з оскарженням рішень Національного банку України, рішень ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, що приймаються відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі пункту 4 частини першої статті 32 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повідомлено, крім іншого, що пунктом 25 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» адміністративним судам роз'яснено, що спори, які виникають за участю ОСОБА_2 у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб є субєктом владних повноважень і на нього державою покладено здійснення владних управлінських функцій у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, тому суд, дійшов висновку щодо необхідності закриття провадження у даній справі, оскільки у даному випадку вказані вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення судового збору здійснюється у разі закриття провадження у справі.

За подачу заяви позовної заяви до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1653 (одна тисяча шістсот пятдесят три) гривні 63 коп. та надала суду оригінал квитанції № 0.0.494703437.1 від 22.01.2016 року за призначенням платежу (*;101;;22030001 Судовий збір ; ОСОБА_1), платник ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.. 3, 11, 15, ч.3, 197, 205 ч.1 п.1, 206, 208-210 ЦПК України, п.5 ч.1 ст 7ЗУ «Про судовий збір»,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженою особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексбанк», ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб про зобовязання вчинити певні дії - закрити.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України м. Одеси в Одеській області, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського 6, повернути повністю позивачу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1) - судовий збір у розмірі 1653 (одна тисяча шістсот пятдесят три) гривні 63 коп., який було сплачено на номер рахунку: 0008, одержувач: ГУ ДКСУ в Одеській області, код Банку: 828011, згідно оригіналу квитанції № 0.0.494703437.1 від 22.01.2016 року за призначенням платежу (*;101;;22030001 Судовий збір ; ОСОБА_1), платник ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

24.03.2016