Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі :

головуючого судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Якимчук І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 завдану майнову шкоду у сумі 14 350 грн., а також 243,60 грн. судового збору.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задоволити, не заперечувала щодо розгляду справи у відсутність відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 засуджений та відбуває покарання у Полицькій виправній колонії Рівненської області № 76. Відповідачу було вручено позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами, повідомлено про розгляд справи та розяснено право на подачу письмових пояснень по суті позову, однак останній висловив своє бажання безпосередньо брати участь у судовому засіданні. Судом було надано письмову відповідь, що чинним цивільно-процесуальним законодавством не передбачено етапування засудженого в судове засідання, але він може подати заперечення по справі або погодитися на проведення справи в режимі відеоконференції. ОСОБА_2 письмових заперечень по суті позову не подав, від проведення розгляду справи в режимі відеоконференції відмовився.

Суд, з огляду на встановлені обставини та зі згоди представника позивача, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Судом встановлено, що 20.11.2014 року відповідно до ухвали Рівненського міського суду підозрюваному у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю вул. Кропивницького, 5а, м. Рівне, Рівненської області обрано запобіжний захід домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю (надалі - ЕЗК).

На виконання вказаної ухвали Рівненського міського суду, інженером 1-ої категорії дільниці з ремонту засобів зв'язку підпорядкованому УМВС України в Рівненській області ОСОБА_3 26.11.2014 року о 17 год. 28 хв. на тілі ОСОБА_2 було закріплено електронний браслет з утримувачем ремінця та передано йому мобільний пристрій із чохлом і зарядним пристроєм. Перед застосуванням ЕЗК ОСОБА_2 було роз'яснено правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, та вручено відповідні протоколи та пам'ятку.

З 17 год. 28 хв. 26.11.2014 року працівниками чергової частини Рівненського MB УМВС за допомогою стаціонарного пульта почався здійснюватися електронний моніторинг місцезнаходження ОСОБА_2 та цілодобовий збір інформації про дотримання підозрюваним встановлених щодо нього обмежень.

29.11.2014 року о 11 год. 26 хв. на стаціонарний пульт моніторингу Рівненського MB УМВС надійшло повідомлення щодо порушення контакту з тілом мобільного пристрою ЕЗК, застосованого відносно ОСОБА_2 Для перевірки отриманої інформації до місця проживання ОСОБА_2 направлено дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Рівненського MB У MB С України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_4, двері помешкання не відчинив.

05.12.2014 року ОСОБА_2 прибув до апеляційного суду Рівненської області у зв'язку із розглядом апеляційної скарги на рішення суду 1-ої інстанції щодо обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. В ході розгляду справи судом було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Працівниками конвойного відділення Рівненського MB УМВС було виявлено відсутність на тілі ОСОБА_2 електронного засобу контролю.

ОСОБА_2 повідомив, що електронний засіб контролю в нього забрали два невідомих йому працівники міліції. Однак, даний факт під час проведення службового розслідування не знайшов свого підтвердження, що встановлено висновком за розглядом ЄО № 27395 від 08.12.2014 року за фактом зникнення електронного засобу контролю, що знаходився на підозрюваному ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та можливої причетності до цього працівників міліції, затвердженим начальником Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області полковником міліції ОСОБА_5 18.12.2014 року.

Також, встановлені факти, що останній з метою небажання дотримуватися умов домашнього арешту розбив мобільний пристрій ЕЗК, які перебувають на балансі УМВС України в Рівненській області.

Згідно інформації управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УМВС України в Рівненській області встановлено, що втрачений мобільний контрольний пристрій (пристрій спостереження за рухомими об'єктами т.м. ЗМ Elektronik Monitoring моделі Two Piece GPS з радіомодулем системи стільникового зв'язку GSM-900/1800, GPS -приймачем), вартість якого становить 9 430,00 грн. та електронний браслет - пристрій з радіопередавачем тривожного сповіщення моделі TXS - 700-2 становить 4 920,00 грн.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність особистим немайновим фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її потерпілому в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Внаслідок втрати ОСОБА_2 мобільного контрольного пристрою та електронного браслету, що відновленню не підлягають, УМВС України в Рівненській області завдано майнової шкоди у розмірі 14 350, 00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 243,60 грн., що стверджується відповідно платіжним дорученням.

На підставі ст. ст. 16, 1166, 1192 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області 14350 (чотирнадцять тисяч триста пятдесят) гривень нанесеної ним матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області сплачений ними судовий збір в сумі 243,60 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Рогозін