Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/507/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бубличенко В. П.
УХВАЛА

Іменем України

23.02.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Бубличенко В.П.

суддів - Кривохижі В.І.

ОСОБА_2

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2015 року зазначені позови задоволено. В порядку поділу спільного майна подружжя суд визнав право власності за ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями № 24 по вулиці Українській в місті Гайвороні Кіровоградської області; за ОСОБА_4 суд визнав право власності на 1/2 частину автомобіля марки FIAT SKUDO, 1998 року випуску, сірого кольору, д/з ВА 5453 АТ, та залишив його на праві власності ОСОБА_3, стягнувши з нього на користь ОСОБА_4 компенсацію за 1/2 частину вказаного автомобіля в сумі 52875,05 грн., а також вирішив питання про судові витрати.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_4 грошової компенсації вартості ? частини автомобіля; змінити рішення в частині відшкодування ним судових витрат за подання ОСОБА_4 зустрічного позову та стягнути на його користь з відповідачки судовий збір, сплачений ним за подання апеляційної скарги.

В частині вирішення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ будинку рішення суду не оскаржено, тому відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України колегія суддів не входить в обговорення питання щодо його законності та обґрунтованості в цій частині.

Про час і місце розгляду справи сторони повідомлені у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, в судове засідання не зявилися. ОСОБА_3 надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі, ОСОБА_4 причину неявки в судове засідання не повідомила. Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що передбачених законом підстав для його скасування немає.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 1994 року (а.с.8), рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області по 06 серпня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.9-10).

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі сторони придбали автомобіль марки FIAT SKUDO, 1998 року випуску, сірого кольору, д/з ВА 5453 АТ, який в даний час використовується позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст.69 СК України).

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.71 СК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.2 ст.71 СК України).

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (ч.4 ст.71 СК України).

Встановивши, що спірний автомобіль було придбано позивачем 27 січня 2011 року, що підтверджується довідкою, виданою Гайворонським відділенням поліції Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області від 17 грудня 2015 року № 2405 (а.с.37), суд дійшов правильного висновку, що цей автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя і частки сторін у праві власності є рівними.

Вирішуючи питання про поділ автомобіля, суд відповідно до положень ст.71 СК України врахував інтереси сторін, зокрема те, що автомобіль є неподільною річчю, зареєстрований на імя позивача і ним використовується.

Колегія суддів вважає помилковими доводи позивача про те, що суд не мав права без його згоди стягувати з нього на користь відповідачки грошову компенсацію.

Частиною третьою ст.370 ЦК Украни передбачено, що виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У зустрічному позові ОСОБА_4 заявила про бажання отримати матеріальну компенсацію вартості ? частки автомобіля, який є спільною власністю, тому у суду були передбачені законом підстави для стягнення з позивача на користь відповідачки грошової компенсації за частку у спільній власності на автомобіль.

Пленум Верховного ОСОБА_2 України у п.22 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснив, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що сторони не дійшли згоди щодо вартості автомобіля. За заявою ОСОБА_4 експертом-автотоварознавцем ОСОБА_5, який має сертифікат № 14603/13 субєкта оціночної діяльності, виданий 19 квітня 2013 року Фондом державного майна України на строк до 19 квітня 2016 року (а.с.48), була проведена автотоварознавча експертиза з оцінки транспортного засобу. Згідно з висновком експерта ринкова вартість спірного автомобіля на дату оцінки 18 грудня 2015 року становить 105750,10 грн. (а.с.38-43).

Позивач не згоден з такою оцінкою автомобіля, про що зазначає у апеляційний скарзі, посилаючись на те, що вказаний висновок не є висновком автотоварознавчої експертизи, яка призначається судом. Разом з тим позивач не заявляє клопотання про призначення судом автотоварознавчої експертизи через відсутність у нього коштів на її проведення (а.с.75).

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ч.2 ст.57 ЦПК).

Згідно з положеннями ч.1 ст.60 ЦПК України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, які зобовязані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК Укрїни).

Колегія суддів вважає, що висновок субєкта оціночної діяльності щодо вартості спірного автомобіля є належним і допустимим доказом, який позивачем не спростований, тому суд першої інстанції правильно визначив розмір грошової компенсації вартості ? частини автомобіля, яку позивач має сплатити відповідачці.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду в частині вирішення зустрічного позову про поділ автомобіля ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду без змін. Відповідно не підлягають задоволенню і вимоги апеляційної скарги щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2015 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді