Справа № 536/2061/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Колотієвського О.О.,

при секретарі Курбановій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

До Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В позові зазначено, що 01 травня 2014 року між нею, ОСОБА_1, як Позичкодавцем, та ОСОБА_2, як Позичальником, було укладено договір позики грошових коштів.

Згідно цього Договору позивач передала у власність ОСОБА_2 грошові кошти у загальному розмірі 800,00 доларів США строком до 01.09.2014 року, що підтверджується розпискою від 01.05.2014 року. Сума позики відповідачем отримана в повному обсязі. 05.07.2015 року позивачем на адресу відповідача була направлена претензія про повернення позики. Але до цього часу борг повернутий не був.

Станом на сьогоднішній день позика відповідачем не повернута, внаслідок чого позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 533 ЦК України грошове зобовязання повинно бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно правовим актом.

За офіційними даними НБУ курс гривні по відношення до доларів США станом на 07.09.2015 року складає 2194,2791 грн. за сто доларів США.

На день подачі позову заборгованість за розпискою від 01.05.2014 року в розмірі 800 доларів США становить еквівалент (800 * 2194,2791) =17 554,23 грн.

Відповідно ч. 2 статті 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок індексу інфляції здійснюється за формулою: сума заборгованості * індекс інфляції у відсотках.

Індекс інфляції у вересні 2014 року становить 102,9 % 17 554,23 *102,9 = 509,07 грн. Індекс інфляції у жовтні 2014 року становить 102,4 % 17 554,23 *102,4 = 421,30 грн. Індекс інфляції у листопаді 2014 року становить 101,9 % 17 554,23 *101,9 = 333,53 грн. Індекс інфляції у грудні 2014 року становить 103,0 % 17 554,23 *103,0 = 526,27 грн. Індекс інфляції у січні 2015 року становить 103,1 % 17 554,23 *103,1 = 554,18 грн. Індекс інфляції у лютому 2015 року становить 105,3 % 17 554,23 *105,3 = 930,37 грн. Індекс інфляції у березні 2015 року становить 110,8 % 17 554,23 *110,8 = 1 895,85 грн. Індекс інфляції у квітні 2015 року становить 114,0 % 17 554,23 *114,0 = 2 457,59 грн. Індекс інфляції у травні 2015 року становить 102,2 % 17 554,23 *102,2 = 386,19 грн. Індекс інфляції у червні 2015 року становить 100,4 % 17 554,23 * 100,4 = 70,21 грн. Всього 8 084,56 грн.

Розрахунок 3% річних за період з 01.09.2014 року по 08.07.2015 року (311 днів прострочення) на суму боргу в розмірі 800 доларів США: 800 * 3 % / 365 * 311 = 20,449 доларів США.

Враховуючи, що за офіційними даними НБУ курс гривні по відношення до доларів США станом на 08.07.2015 року складає 2194,2791 грн. за сто доларів США, то сума нарахованих 3% річних в доларах США в сумі 20,449 на день подачі позову складає 448,70 грн.

Згідно ч. 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Розрахунок процентів за договором позики здійснюється за формулою: Сума боргу * облікова ставка НБУ / 365 * кількість днів прострочення

Сума позикиОблікова ставка НБУПеріод нарахуванняКількість днівСума процентів за період
800,0012,5 %01.09.2014 - 12.11.20147320,00
800,0014,0 %13.11.2014 - 05.02.2015226,75
800,0019,5 %06.02.2015 - 03.03.20152510,68
800,0030,0 %04.03.2015 - 08.07.201512682,84
Всього 120,27

Враховуючи, що за офіційними даними НБУ курс гривні по відношення до доларів США станом на 08.07.2015 року складає 2194,2791 грн. за сто доларів США, то сума нарахованих процентів в сумі 120,27 доларів США на день подачі позову складає 2 639,05 грн.

Просила суд стягнути з ОСОБА_2, паспорт громадянина України серія ВВ № 488002, виданий Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області, місце реєстрації проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь суму основного боргу в розмірі 17 554,23 грн., інфляційні збитні в розмірі 8 084,56 грн., 3% річних в сумі 448,7 грн., суму процентів від суми позики в розмірі 2 639,05 грн. та суму сплаченого судового збору.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, вказавши, що розписка була написана під тиском, а син відповідача на рахунок позивача сплатив 7500 гривень.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи із змісту ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 01 травня 2014 року між ОСОБА_1, як Позичкодавцем, та ОСОБА_2, як Позичальником, укладено договір позики грошових коштів. Згідно цього Договору позивач передала у власність ОСОБА_2 грошові кошти у загальному розмірі 800,00 доларів США строком до 01.09.2014 року, що підтверджується розпискою від 01.05.2014 року. Сума позики відповідачем отримана в повному обсязі, що підтверджується розпискою від 01.05.2014 року.

05.07.2015 року позивачем на адресу відповідача була направлена претензія про повернення позики.

Відповідно до частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 533 ЦК України грошове зобовязання повинно бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно правовим актом.

За офіційними даними НБУ курс гривні по відношення до доларів США станом на 07.09.2015 року складає 2194,2791 грн. за сто доларів США.

На день подачі позову заборгованість за розпискою від 01.05.2014 року в розмірі 800 доларів США становить еквівалент (800 * 2194,2791) =17 554,23 грн.

Відповідно ч. 2 статті 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Щодо стягнення суми інфляційного збитку та 3 відсотків річних, то відповідно до Аналізу практики Верховного суду України щодо застосування статті 625 ЦК України в цивільному судочинстві, ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, а не на невиконання судового рішення. Прийняття судового рішення про стягнення грошового боргу в національній валюті не змінює природу грошового зобов'язання як такого, що визначене в іноземній валюті, і не є підставою для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача індексу інфляції та 3 відсотків річних за період прострочення виконання зобовязання задоволенню не підлягають.

Також, з огляду на те, що відповідачем було надано чеки: № 1726 від 04.12.2015 року, дата платежу 26.12.2014 року на суму 3000 грн., № 1714 від 04.12.2015 року, дата платежу 27.12.2014 року на суму 3000 грн. та № 1740 від 04.12.2015 року, дата платежу 13.12.2014 року на суму 1500 грн., що загалом складає 7 500 грн., суд приходить до висновку, що слід зменшити суму основного боргу на суму фактичної сплати відповідачем боргу: 17554,23 грн. - 7500 грн. = 10054,23 грн.

Керуючись ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт громадянина України серія ВВ № 488002, виданий Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області, місце реєстрації проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики 10054 гривень 23 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 487 гривні 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. О. Колотієвський