Єдиний унікальний номер 226/3462/15-ц Номер провадження 22-ц/775/450/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Гапонова А.В.

суддів Азевича В.Б., Краснощокової Н.С.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 3 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу про тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 3 грудня 2015 року в задоволенні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про на-дання дозволу про тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на офо-рмлення документів було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скар-гу в якій просила рішення Димитровського міського суду Донецької області від 3 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказала, що підтвер-дженням її виїзду до м. Баку є підписаний контракт. Але цей контракт складений на азер-байджанській мові, містить комерційну таємницю тому не може бути представлений у суді. Вважає наданий скриншот переписки з відповідачем належним доказом ухилення відповідача від надання дозволу на виїзд дитини за кордон.

Належним чином повідомлені сторони у судове засідання не зявились.

Від відповідача та його представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсу-тність. В письмових запереченнях проти апеляційної скарги представник відповідача про-сить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу позивачки, без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши ма¬теріали справи та перевіри-вши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вва-жає, що скарга задоволенню не підлягає, а оска¬ржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про наро-дження дитини (арк.спр.6).

Відповідно до довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупо-ваної території України та районів проведення антитерористичної операції від 28.10.2014 року № НОМЕР_1, позивачка ОСОБА_1, яка зареєстрована разом з донькою ОСОБА_4 за адресою: м. Димитров, м-н «Молодіжний», гуртожиток №1, перемістилася з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в АДРЕСА_1 (арк.спр.9). З 16.09.2015року місце перебування позивач-ки зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дитина ОСОБА_3 навчається у 9-В класі спеціалізованої школи №76 ім. О.Гончара м. Києва, що підтверджується довідкою навчального закладу (а.с.10).

Порушуючи питання надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон та дозволу на оформлення документів без згоди батька, підставою звернення до суду позивачка вказує на те, що відповідач в наданні їй такої згоди безпідставно відмовляє.

Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу мати і батько мають рівні права та обов'я-зки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживан-ня їх окремо від дитини на обсяг їхніх прав не впливає і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на під-ставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазна-чаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповід-но до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.2 ч.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Судом першої інстанції правильно вказано, що не надано позивачкою належних та допустимих доказів і на підтвердження того, що виїзд дитини за кордон має тимчасовий характер та здійснюватиметься в інтересах дитини, зокрема, не надано достовірних відо-мостей про конкретне місце проживання дитини за кордоном впродовж запланованого виїзду, про можливість забезпечення матеріальних та побутових потреб дитини в цей період, а також підтвердження забезпечення дитини проїзними квитками для повернення в Україну. Крім того, запрошення позивачки до співпраці в порядку будь-яких бізнесових проектів, на чому зазначала представник позивача, не гарантує забезпечення інтересів дитини, оскільки позивачкою не доведено, де конкретно і з ким буде проживати дитина та чим буде займатися під час відсутності матері.

«Запрошення до співробитніцьтва» на а.с.10 (оборот) та данні про сестру у Германії (а.с.11-12) не свідчать про намір виїзду позивачки за кордон у не вказані строки.

Надання судом дозволу на майбутнє на виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків, про що просить позивачка, без визначення при цьому конкретного часу та місця перебування - суперечить положенням чинного законодавства, зокрема, Правилам пере-тинання державного кордону громадянами України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, відповідно до яких дозвіл може бути нада-но до конкретної країни і на визначений проміжок часу, а дозвіл на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон на майбутнє, з урахуванням припущення позивача, що батько не надасть своєї згоди на виїзд в майбутньому, чинним законодавством України взагалі не передбачено.

Крім того, відповідно до п.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається зі скриншоту переписки позивачки з відповідачем на а.с.13, позивач згоден надати нотаріальний дозвіл на виїзд дитини за кордон. Але позивачка його про це не просить. Тобто право позивачки, не порушено відповідачем.

Таким чином, не має предмету спору.

Отже судом першої інстанції законно та обґрунтовано відмовлено позивачці у за-доволенні позову.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд під час розг¬ляду спра-ви в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рі¬шення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заяв¬лених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і за-лишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додер-жанням вимог матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивача не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303 - 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 3 грудня 2015 року за-лишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціа¬лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набран-ня нею законної сили.

Судді: