н/п 2/490/772/2016 Справа № 490/9635/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
03 лютого 2016 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі Ковальовій Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав.
Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності представника позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Обставини справи, встановлені судом.
30 березня 2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1, шляхом підписання останнім Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку уклали між собою кредитний договір.
Відповідно до нього, ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати позичальнику кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну, розмір якого, відповідно до побажання позичальника, повинен був становити 5 000 гривень, а ОСОБА_1, у свою чергу, отримував право використовувати кредитні кошти на власний розсуд, зобов'язавшись, при цьому, повернути кредит у строк, що відповідає дії платіжної картки та вносити щомісячно плату за користування ним у розмірі 36,00 % від суми залишку заборгованості по ньому.
Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення строку платежу по будь якому із грошових обов'язків більш ніж на 120 днів, ще й штраф, складовими якого є тверда грошова сума у розмірі 500 гривень та змінна складова - у розмірі 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту.
За Конституцією України, ст. 27 ЦПК України та п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів, який здійснюється в порядку конституційного, цивільного, кримінального, адміністративного та господарського судочинств.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до статей 1,3 ЦК України, 1,3-4,10-11,303 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
В силу ст. 525-526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов зобов'язання і вимог закону, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або іншими звичайно застосовуваними вимогами. Принцип належного виконання припускає, що зобов'язання має бути виконане належними суб'єктами, в належному місці, в належний час, належним предметом і належним чином.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Під порушенням зобов'язання слід розуміти такий протиправний вплив з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення чи взагалі ліквідації. Порушенням зобов'язання є його невиконання і неналежне виконання. Невиконання зобов'язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов'язання, або не утримуються від певних дій, хоча за змістом зобов'язання могли утримуватися від їх вчинення.
За ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, чи розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків і моральної шкоди.
При цьому, відповідно до ст.ст. 622, 625 ЦК України боржник, не звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Виписане у повній мірі стосується і кредитних договорів.
За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Під загрозою його нікчемності названий договір потребує письмової форми укладення (ст. 1055 ЦК України) і до нього застосовуються положення параграфа 1 ЦК України, що регулюють відносини з позики, якщо інше не встановлено нормами про кредит і не випливає із суті кредитного договору.
Його істотними умовами є предмет, сума кредиту, строк повернення, розмір відсотків та належна форма укладення
Оскільки така поведінка позичальника є неприпустимою, то він повинен нести негативні наслідки таких своїх неправомірних дій, а саме, сплатити ПАТ КБ «ПриватБанк» неповернуту частину тіла кредиту, прострочені проценти та пеню, у визначеному тим розмірі.
Позовні вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 1404,85 грн., який складається з 500,00 грн. фіксованої частини та 904,85 грн. процентної складової підлягають частковому задоволенню.
Оскільки до приписів п. 8.6 Умов фіксована частина штрафу складає 500,00 грн., то суд вважає, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідача, так як це передбачено Умовами, що діями на час укладення кредитного договору.
Щодо фіксованої частини штрафу, то є незрозумілим, на яку складову суму позову необхідно орієнтуватися обраховуючи 5%, а тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог щодо стягнення фіксованої частини штрафу у розмірі 904,85 грн. слід відмовити.
В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1218,00 грн.
Керуючись ст. 526, 530, 536, 543, 611 ЦК України, ст. 10, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд, -
Позов - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк судовий збір у розмірі 1218,00 грн.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Центрального районного суду м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Н.П. Черенкова