1Справа № 335/1904/16-ц 2-о/335/39/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Апаллонової Ю.В.

при секретарі Кудряшовій Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті , заінтересована особа Орджонікідзевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Орджонікідзевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції.

В заяві зазначав, що його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року батько помер, про що Республіканським бюро судово-медичної експертизи було видано лікарське свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 27 жовтня 2015 року.

Оскільки м. Харцизьк Донецької області є тимчасово окупованою територією, то смерть батька зареєстрована не у відповідності до діючого законодавства України. Лікарське свідоцтво про смерть видано на бланку Донецької народної республіки та завірено печаткою ДНР. Після смерті мого батька залишилось спадкове майно, що належало йому на праві власності, а саме, житловий будинок та земельна ділянка. Заявник звернувся до органу РАГС для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразку, для подальшого звернення до нотаріусу для оформлення заяви про прийняття спадщини.

18.02.2016 року він отримав відповідь Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ЗМУЮ, згідно до якої в видачі свідоцтва про смерть батька йому відмовлено, так як будь які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законами України. Будь який акт рішення, документ), виданий органами або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Зазначаючи, що встановлення факту смерті батька ОСОБА_2 необхідно для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини, просив суд встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харцизьк Донецької області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 11 грудня 1999 року Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області.

Заявник у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з прохання розглянути його заяву у його відсутність, свої вимоги просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що можливо розглянути справу в відсутність заявника та заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.8 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України упостанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, наявним в матеріалах справи. (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1), який проживав АДРЕСА_1 помер в м. Харцизьку. Про що Республіканським бюро судово-медичної експертизи було видано лікарське свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 27 жовтня 2015 року видане лікарське свідоцтво про смерть та Довідка про причину смерті..(а.с.8).

Оскільки м. Харцизьк Донецької області є тимчасово окупованою територією, то смерть ОСОБА_1 зареєстрована не у відповідності до діючого законодавства України. Лікарське свідоцтво про смерть видано на бланку Донецької народної республіки та завірено печаткою ДНР.

Заявник звернувся до органу РАГС для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразку, для подальшого звернення до нотаріусу для оформлення заяви про прийняття спадщини.

18.02.2016 року ОСОБА_1 отримав відповідь Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ЗМУЮ, згідно до якої в видачі свідоцтва про смерть батька йому відмовлено, так як будь які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законами України. Будь який акт рішення, документ), виданий органами або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Частішою 1 Статті 49 ЦК України встановлено, що Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 вказаної статті встановлено: Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Відповідно до ч. 3, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ч.4, реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Крім того, вказаною статтею передбачено, що народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.2 вказаної статті, державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Частиною 1 статті 3 вказаного вище Закону визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану, що встановлено ч.2 цієї статті.

Державна реєстрація смерті проводиться відповідно ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»

Так, згідно п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного етану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ч.ч.2,3ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Одночасно, статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією та законами України.

Реалізувати своє право на отримання спадщини після померлого батька заявник ОСОБА_1 не має можливості, оскільки не може зареєструвати смерть в органах державної реєстрації, а документи, які підтверджують факт смерті ОСОБА_2 є недійсними через те, що видані незаконними органами.

Згідно з ч.2ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

У пункті 10постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів»зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Згідно зіст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючисьст.ст. 10, 60, 213, 215,234, 256 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті , заінтересована особа Орджонікідзевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 11 грудня 1999 року Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області - ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Харцизьк Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю.В. Апаллонова