Справа № 536/250/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретарів Ляш О.В., Кірікової В.С.

позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Мудрого М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області про встановлення факту проживання однією сім'єю та зміну черговості одержання права на спадкування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та зміну черговості одержання права на спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач в заяві посилається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, з яким за адресою АДРЕСА_1 проживали однією сім'єю вона, його співмешканка ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, син ОСОБА_5, а її чоловік ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Вважає, що вона має право на спадщину, яка відкрилася після його смерті, на земельну ділянку (пай) в розмірі 3,14 га розташовану на території Максимівської сільської ради Кременчуцького району, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як спадкоємець четвертої черги, оскільки проживала з ним однією сім'єю останніх п'ять років. Відповідач ОСОБА_3, його рідна сестра, є єдиним спадкоємцем другої черги і успадковує все майно, а, оскільки вона доглядала його, бо він через стан здоров'я потребував сторонньої допомоги, то вважає, що має право на спадкування його майна разом з нею.

Просила суд встановити факт її проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини та змінити їй черговість одержання права на спадкування разом з спадкоємцем другої черги ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Мудрий М.Д. позов підтримали та просили задовольнити, про обставини та підстави якого пояснили так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки.

Третя особа Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача та його уповноваженого представника, свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Так, між сторонами виникли правовідносини зі спадкування, які регулюються Книгою 6, главами 84,86 ЦК України.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 1969 року проживала в АДРЕСА_1 з чоловіком ОСОБА_6, його матір'ю ОСОБА_5 та її співмешканцем спадкодавцем ОСОБА_4, однією сім'ю, вели спільне домашнє господарство, обробляли земельну ділянку, мали спільний сімейний бюджет та розпоряджалися коштами, проводили разом відпочинок, відзначали свята, виховували дітей позивача, піклувалися один про одного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 29 березня 2004 року Максимівською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 17.

Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 3,14 га розташована на території Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 437, кадастровий номер НОМЕР_2

Відповідач ОСОБА_3 прийняла спадщину подавши відповідну заяву до нотаріальної контори як вбачається з матеріалів спадкової справи № 520/2004.

Позивачу ОСОБА_1 11 грудня 2015 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з неподанням документів, що підтверджують її право на спадкування.

В судовому засіданні Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_1 з 1969 року, після того як вийшла заміж за ОСОБА_6 проживала в АДРЕСА_2 з чоловіком, його матір'ю ОСОБА_9 та ОСОБА_4. Проживали в одному будинку, вели разом господарство, обробляли огород. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були людьми похилого віку, останній тривалий час хворів, переніс операцію та потребував сторонньої догляду, допомоги та піклування, які йому надавала ОСОБА_1 з чоловіком.

Відповідно до довідок виконавчого комітету Максимівської сільської ради Кременчуцького Району Полтавської області № 1094 від 16 грудня 2015 року та № 1141 від 23 грудня 2015 року ОСОБА_4 до дня смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 разом з співмешканкою ОСОБА_5, її сином ОСОБА_6, дружиною ОСОБА_6 - ОСОБА_1 та їх сином ОСОБА_10.

Згідно довідки виконкому Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за № 1120 від 21 грудня 2015 року обряд поховання ОСОБА_4 здійснила ОСОБА_1.

Відповідно до п. 21 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 не менш як п'ять років має для позивачки юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати своє право на спадщину

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, передбачених ст.1259 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Таким чином, з урахуванням системного аналізу наведених законодавчих приписів, а також доказів по справі, можна зробити висновок, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю з 1969 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року та тривалий час опікувалася та надавала допомогу спадкодавцеві, який її потребував через літній вік.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст.10,11,30,60,61,209,212, 214,215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та зміну черговості одержання права на спадкування задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сім'єю з 1969 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року як спадкоємця четвертої черги.

Змінити черговість права на спадкування після смерті ОСОБА_4 та надати ОСОБА_1 право на спадкування разом із спадкоємцями другої черги.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд всіма учасниками процесу на протязі 10 днів з дня після його проголошення або отримання копії рішення особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

У разі застосування ст.218 ЦПК України скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення.

Суддя С. М. Клименко