Справа № 266/567/16-ц
Провадженя№ 2/266/360/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого - судді Пантелєєва Д.Г., за участі секретаря - Циганкової М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, поділ спадкового майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, поділ спадкового майна в натурі з тих підстав, що домоволодіння АДРЕСА_1 належало на праві власності в рівних частках ОСОБА_5 та ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_6. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/2 частки вказаного домоволодіння, яке на підставі свідоцтва про право на спадщину у рівних часках отримали його дружина ОСОБА_5, син - ОСОБА_7 та донька - ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2 р. померла ОСОБА_5, після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 4/6 частки спірного домоволодіння. Єдиними спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 є її діти ОСОБА_7 та ОСОБА_2 які фактично прийняли спадщину після смерті своєї матері оскільки на момент її смерті проживали та були зареєстровані у спірному будинку та продовжили проживати в ньому. ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_7, який був чоловіком позивача помер. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді ? частини домоволодіння АДРЕСА_1. Позивач звернулася у встановлений законом порядок із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_7, однак нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності правовстановлюючих документів. Крім того діти позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 які є відповідачами по справі звернулися до нотаріуса з заявами про відмову від спадщини. Також зазначила, що до складу спадкового майна входить домоволодіння за адресою АДРЕСА_1. З метою поліпшення умов проживання та більш зручного обладнання о 1976 році їх родиною було розпочато будівництво прибудови до будинку АДРЕСА_1. Будівництво жилої прибудови до будинку проводилося на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. Житлова прибудова була побудована у 1982 році, гараж (літ. Б-1), сарай (літ. В-1) особисто чоловіком позивача на підставі відповідного дозволу у 1987 році. Оскільки житлова прибудова до будинку (літ. Д1 -1), крильце (літ. д, літ. д2), прибудова (літ. д1-1), веранда (літ. д3), гараж (літ.Б-1), сарай (літ. В-1) за адресою АДРЕСА_1 були побудовані до 1992 року право власності на зазначено майно не залежало від його державної реєстрації, отже ОСОБА_5 за життя набула права власності на житлову прибудову (літ. Д1-1), крильце (літ.д, діт. д2), прибудову (літ. д1-1), веранду (літ. д3) і воно увійшло до складу спадщини, яка відкрилася після її смерті, відповідно ОСОБА_7 за життя набув права власності на гараж (літ. Б-1), сарай (літ. В-1) за адресою АДРЕСА_1 і воно увійшло до складу спадщини, яка відкрилася після його смерті. Крім того відповідач ОСОБА_2 яка є донькою померлої ОСОБА_5 та сестрою ОСОБА_7 фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері але оформлювати та добровільно її поділити не бажає. Протягом тривалого часу між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 визначений порядок користування спірним будинком, проте майно яким вони користуються не виділено в натурі. Відповідач ОСОБА_2 проживає в частині будинку, яку складають приміщення: коридор (літ. 1-1), площею 6,2 кв. м., жила кімната (літ. 1-2), площею 10,5 кв.м.; жила кімната ( літ. 1-3), площею 8,5 кв.м., жила кімната (літ. 1-4), площею 6,1 кв.м., жила кімната (літ. 1-5), площею 11,8 кв.м., кухня ( літ 1-6), площею 6,3 кв.м., ванна кімната ( літ 1-7) площею 4,7 кв.м., кладова ( літ. 1-8), площею 4,0 кв. м.. Позивач зі своєю родиною проживає в частині будинку, яку складають приміщення : коридор (літ. 2-1), площею 6,3 кв.м., жила кімната ( літ. 2-2), площею 20,9 кв.м., жила кімната (літ. 2-3) площею 9,1 кв.м., жила кімната ( літ. 2-4), площею 6,7 кв.м., жила кімната ( літ. 2-5), площею 6,7 кв.м., кухня ( літ. 2-6), площею 10,0 кв.м., ванна кімната ( літ. 2-7), площею 5,0 кв.м., кладова ( літ. 2-8), площею 2,7 кв.м., веранда (літ. 2-9), площею 4,3 кв. м. Обидві ці частини не є суміжними і проживання в них окремо є технічно можливим. Просила визнати право власності за нею на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 до складу якого входить ( житловий будинок (літ. Д-1), підвал під житловим будинком ( літ. Д/п), жила прибудова ( літ. Д1-1), крильцо ( літ. д, д2), прибудова (літ. д1-1), веранда ( літ. д3-1), огорожа №1, ворота №2, житлова площа складає 80,3 кв.м., загальна площа -125,5 кв.м.; гараж ( літ. Б-1), сарай ( літ. В-1) підвал під сараєм ( літ. В/п) за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Визнати за ОСОБА_2 на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 до складу якого входить: ( житловий будинок (літ. Д-1), підвал під житловим будинком ( літ. Д/п), жила прибудова ( літ. Д1-1), крильцо ( літ. д, д2), прибудова (літ. д1-1), веранда ( літ. д3-1), огорожа №1, ворота №2, житлова площа складає 80,3 кв.м., загальна площа -125,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Виділити в натурі у приватну власність їй у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 приміщення: коридор (літ. 2-1), площею 6,3 кв.м., жилу кімнату ( літ. 2-2), площею 20,9 кв.м., жилу кімнату (літ. 2-3) площею 9,1 кв.м., жилу кімнату ( літ. 2-4), площею 6,7 кв.м., жилу кімнату ( літ. 2-5), площею 6,7 кв.м., кухню ( літ. 2-6), площею 10,0 кв.м., ванну кімнату ( літ. 2-7), площею 5,0 кв.м., кладову ( літ. 2-8), площею 2,7 кв.м., веранду (літ. 2-9), площею 4,3 кв. м., що складає 55,49% від загальної площі будинку. Виділити в натурі ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 приміщення: коридор (літ. 1-1), площею 6,2 кв. м., жилу кімнату (літ. 1-2), площею 10,5 кв.м.; жилу кімнату ( літ. 1-3), площею 8,5 кв.м., жилу кімнату (літ. 1-4), площею 6,1 кв.м., жилу кімнату (літ. 1-5), площею 11,8 кв.м., кухню ( літ 1-6), площею 6,3 кв.м., ванну кімнату ( літ. 1-7) площею 4,7 кв.м., кладову ( літ. 1-8), площею 4,0 кв. м., що складає 44,96% від загальної площі будинку.

В подальшому надала уточнену позовну заяву в якій доповнила попередні позовні вимоги, просила за відхилення від ідеальних часток на 10,53 % визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину сараю (літ.В-1), підвалу під сараєм ( літ. В/п) за адресою АДРЕСА_1, залишив їх у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися, але від них надійшли письмові заяви в яких вони просили справу розглянути за їх відсутності, не заперечували проти задоволення уточненого позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з урахуванням вимог ст. 174 ЦПК України, оскільки визнаний відповідачами в повному обсязі та не порушує прав третіх осіб.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.1982 р. посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2 отримали у спадок ? частки житлового будинку та житлової прибудови з відповідними до цієї частки прибудовами по АДРЕСА_1, після померлого ОСОБА_6 в БТІ зареєстровано за НОМЕР_3 ( а.с. 23,22).

Як вбачається зі свідоцтва про право власності від 02.04.1982 р. посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 отримала право власності на ? частки в суміснім майні подружжя, а саме житлового будинку та житлової прибудови, що знаходиться по АДРЕСА_1, в БТІ зареєстровано за НОМЕР_3 ( а.с. 20,21).

З свідоцтва про смерть НОМЕР_1 зареєстрованого Маріупольським відділом ЗАГС Приморського виконкому від 01.08.1992 р. вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р. про що зроблено відповідний актовий запис №551 (а.с. 12).

Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_7, народився ІНФОРМАЦІЯ_4 р., його батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ( а.с. 14).

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_2, народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 р., її батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ( а.с. 60).

Як вбачається з свідоцтва про укладання шлюбу 14.08.1976 р. ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_11 після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_2, актовий запис №2748 ( а.с. 61).

З таких підстав ОСОБА_7, ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_5 та відповідно до ст. 529 ЦК УРСР є спадкоємцями першої черги за законом.

З домової книги для прописки проживаючих в будинку АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 були зареєстровані та мешкали у спірному будинку на день смерті ОСОБА_5, крім того ОСОБА_2 зареєстрована на даний час( а.с. 46-58).

Згідно ст.548 ЦК УРСР, чинного на момент відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_5, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління, або володіння спадковим майном.

Таким чином ОСОБА_7, ОСОБА_2 фактично прийняли спадщину після смерті своєї матері, оскільки на момент її смерті вони проживали та були зареєстрований у спірному будинку, а після смерті матері продовжили проживати у спірному будинку.

З свідоцтва про смерть НОМЕР_2 зареєстрованого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 29.10.2012 р. вбачається, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р. про що зроблено відповідний актовий запис №808 (а.с. 13).

Згідно технічного паспорту станом на 07.05.1987р. домоволодіння АДРЕСА_1 має загальну площу 125,5 кв.м., житлову площу 80,3 кв. м. та складається з житлового будинку Д, житлової прибудови Д1-1, вбиральні літ. Е, огорожі №1-3, замощення 1, гараж літ. Б, сараю літ. В, погреб В/п, маються самовільні будівлі і споруди сарай літ. В, гараж літ. Б ( а.с. 43-45).

Згідно рішення виконкому Приморської районної ради від 27.01.1986 р. №28/24 про результати розгляду звернення гр.. ОСОБА_7 з питання правової реєстрації господарських прибудов по АДРЕСА_1 в склад домоволодіння включено сарай літ. В та гараж літ. Б для приведення проти пожарних норм у відповідність гараж літ. Б об'єднати з домоволодінням літ. Д ( а.с. 24).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.02.2013 р. після смерті ОСОБА_7 зареєстрована спадкова справа №11/2013 р. (а.с. 18).

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_12, актовий запис 4468, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_7 ( а.с. 15).

Згідно заяви яка містяться у спадковій справі №11/2013 р. від 07.06.2013 р. ОСОБА_4 повідомила, що не приймала спадщину в установлені законом строки після смерті батька ОСОБА_7, претензій щодо видачі свідоцтва про права на спадщину її матері ОСОБА_1 не має ( а.с. 62).

Згідно заяви яка містяться у спадковій справі №11/2013 р. від 06.02.2013 р. ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини в установлені законом строки після смерті батька ОСОБА_7 на користь його дружини ОСОБА_1 ( а.с. 63).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2016 року за № 48/02-31вбачається, що ОСОБА_1 не були подані оригінали правовстановлюючих документів на ? частку житлового будинку,що розташований за адресою АДРЕСА_1, 1/6 частка якого належала спадкодавцю ОСОБА_7 особисто, а 1/3 частка якого належала матері спадкодавця -ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадщину після смерті якої він прийняв, але юридично не оформив (а.с. 19).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12).

15.04.2014 року Верховна Рада України прийняла об'єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року», який на даний час вже є діючим.

Вищевказаним Законом введено спрощену процедуру оформлення права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року.

Перелік об'єктів, які не є самочинним будівництвом, наведено у п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства будівництва від 24.05.2001 року № 127.

«Для садибних, дачних та садових будинків не вважається самочинним будівництвом:…- індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Згідно технічного паспорту виготовленого 15.02.2016 р. домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 складається з житлового будинку (літ. Д-1), підвалу під житловим будинком ( літ. Д/п), жилої прибудови ( літ. Д1-1) побудованої о 1976 році, крильця ( літ. д, д2), прибудови (літ. д1-1), веранди ( літ. д3-1), огорожі №1, воріт №2, житлова площа складає 80,3 кв.м., загальна площа -125,5 кв.м.. Гараж ( літ. Б-1), сарай ( літ. В-1) підвал під сараєм ( літ. В/п), побудовані о 1987 році ( а.с. 25-27).

Таким чином судом встановлено, що будівництво житлової прибудови літ. Д1-1 за адресою АДРЕСА_1 було закінчено у 1976 році, а гаражу ( літ. Б-1), сараю ( літ. В-1) підвалу під сараєм ( літ. В/п), закінчено о 1987 році, тобто виникнення права власності не залежало від його державної реєстрації.

5 серпня 1992 року на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 1 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»)

Відповідно до ст. ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства Юстиції України № 19-32/319, від 21 лютого 2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

З абз. 3 п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином приймаючи до уваги, що обтяжень на спірний будинок не зареєстровано відповідачі проти задоволення позову не заперечували та ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини, вимоги позивача не порушує прав третіх осіб і нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

На підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Виходячи з положень підп. "а" п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та пп. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", про те, що при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартир, які відповідають розміру їх часток у приватній власності.

Згідно технічного паспорту будинок АДРЕСА_1, складають приміщення: коридор (літ. 1-1), площею 6,2 м?; жила кімната (літ. 1-2), площею 10,5 м?; жила кімната (літ. 1-3), площею 8,5 м?, жила кімната (літ. 1-4), площею 6,1 м?; жила кімната (літ. 1-5), площею 11,8 м?; кухня (літ. 1-6), площею 6,3 м?; ванна кімната (літ. 1-7), площею 4,7 м?, кладова (літ. 1-8), площею 4,0 м? в яких проживає ОСОБА_2, відповідно позивач ОСОБА_1 проживає в частині будинку, яку складають приміщення: коридор (літ. 2-1), площею 6,3 м?; жила кімната (літ. 2-2), площею 20,9 м?; жила кімната (літ. 2-3), площею 9,1 м?, жила кімната (літ. 2-4), площею 6,7 м?; жила кімната (літ. 2-5), площею 6,7 м?; кухня (літ.2-6), площею 10,0 м?; ванна кімната (літ. 2-7), площею 5,0 м?, кладова (літ. 2-8), площею 2,7 м?, веранда (літ. 2-9), площею 4,3 м?. Обидві ці частини не є суміжними і проживання в них окремо є технічно можливим про що не заперечували сторони.

Таким чином, на підставі вище викладеного, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні будь-які перешкоди для припинення права спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на об'єкт нерухомого майна та для виділу у натурі в самостійний об'єкт нерухомого майна ОСОБА_1 у житловому будинку за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1 приміщення: коридор (літ. 2-1), площею 6,3 кв.м., жилу кімнату ( літ. 2-2), площею 20,9 кв.м., жилу кімнату (літ. 2-3) площею 9,1 кв.м., жилу кімнату ( літ. 2-4), площею 6,7 кв.м., жилу кімнату ( літ. 2-5), площею 6,7 кв.м., кухню ( літ. 2-6), площею 10,0 кв.м., ванну кімнату ( літ. 2-7), площею 5,0 кв.м., кладову ( літ. 2-8), площею 2,7 кв.м., веранду (літ. 2-9), площею 4,3 кв. м., що складає 55,49% від загальної площі будинку, ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1 приміщення: коридор (літ. 1-1), площею 6,2 кв. м., жилу кімнату (літ. 1-2), площею 10,5 кв.м.; жилу кімнату ( літ. 1-3), площею 8,5 кв.м., жилу кімнату (літ. 1-4), площею 6,1 кв.м., жилу кімнату (літ. 1-5), площею 11,8 кв.м., кухню ( літ 1-6), площею 6,3 кв.м., ванну кімнату ( літ. 1-7) площею 4,7 кв.м., кладову ( літ. 1-8), площею 4,0 кв. м., що складає 44,96% від загальної площі будинку в зв'язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки при цьому цільове призначення домоволодіння не зміниться, законні права та інтереси інших осіб порушені не будуть і такий виділ узгоджений із іншим співвласником.

За відхилення від ідеальних часток на 10,53 % визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину сараю (літ.В-1), підвалу під сараєм ( літ. В/п) за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1, залишив їх у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 5-8, 10-15, 60, 107, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, поділ спадкового майна - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 Донецької області, до складу якого входить: житловий будинок (літ. Д-1), підвал під житловим будинком ( літ. Д/п), жила прибудова ( літ. Д1-1), крильце ( літ. д, д2), прибудова (літ. д1-1), веранда ( літ. д3-1), огорожа №1, ворота №2, житлова площа складає 80,3 кв.м., загальна площа -125,5 кв.м.; гараж ( літ. Б-1), сарай ( літ. В-1) підвал під сараєм ( літ. В/п) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 Донецької області до складу якого входить: житловий будинок (літ. Д-1), підвал під житловим будинком ( літ. Д/п), жила прибудова ( літ. Д1-1), крильце ( літ. д, д2), прибудова (літ. д1-1), веранда ( літ. д3 -1), огорожа №1, ворота №2, житлова площа складає 80,3 кв.м., загальна площа -125,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Виділити в натурі у приватну власність ОСОБА_1 у житловому будинку за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1 приміщення: коридор (літ. 2-1), площею 6,3 кв.м., жилу кімнату ( літ. 2-2), площею 20,9 кв.м., жилу кімнату (літ. 2-3) площею 9,1 кв.м., жилу кімнату ( літ. 2-4), площею 6,7 кв.м., жилу кімнату ( літ. 2-5), площею 6,7 кв.м., кухню ( літ. 2-6), площею 10,0 кв.м., ванну кімнату ( літ. 2-7), площею 5,0 кв.м., кладову ( літ. 2-8), площею 2,7 кв.м., веранду (літ. 2-9), площею 4,3 кв. м., що складає 55,49% від загальної площі будинку.

Виділити в натурі ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1 приміщення: коридор (літ. 1-1), площею 6,2 кв. м., жилу кімнату (літ. 1-2), площею 10,5 кв.м.; жилу кімнату ( літ. 1-3), площею 8,5 кв.м., жилу кімнату (літ. 1-4), площею 6,1 кв.м., жилу кімнату (літ. 1-5), площею 11,8 кв.м., кухню ( літ 1-6), площею 6,3 кв.м., ванну кімнату ( літ. 1-7) площею 4,7 кв.м., кладову ( літ. 1-8), площею 4,0 кв. м., що складає 44,96% від загальної площі будинку.

За відхилення від ідеальних часток на 10,53 % визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину сараю (літ.В-1), підвалу під сараєм ( літ. В/п) за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1, залишив їх у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.