АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1608/16 Справа № 202/6770/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бєсєда Г. В. Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровськоі області в складі

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про стягнення суми заподіяних збитків, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми заподіяних збитків(а.с.2-4).

Позивач зазначав, що 07.11.2013 року в 00-50 у м.Дніпропетровську на перехресті вул.Образцова та вул.Байкальска сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Форд Транзит», д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, під керуванням водія ОСОБА_3

В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Форд Транзит», д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5

12 листопада 2013 року відбувся огляд пошкодженого автомобіля «Форд Транзит», д/н НОМЕР_1, незалежним судовим експертом ОСОБА_6

Відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_6 №057/13 від 22.11.2013 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд Транзит», д/н НОМЕР_1, склала 40801,97 грн.

Відповідно до Акту виконаних робіт ТОВ ТВК «Автолайф» №080502 від 08.05.2014 року вартість запасних частин та відновлювального ремонту автомобіля «Форд Транзит», д/н НОМЕР_1, склала 41 505,60 грн.

За вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18.12.2013 року винним у скоєнні ДТП визнано водія автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_3.

Цивільно-правову відповідальність водія автомобіля НОМЕР_2, було застраховано в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №АС/1041871.

07.11.2013 року він, ОСОБА_2, звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою-повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди, 10.12.2013 року надіслано заяву з відповідними документами на отримання страхового відшкодування.

Платіжним дорученням №178 від 07.03.2014 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 17852,87 грн., решта суми - 23 652,73 грн.(41 505,60 грн. - 17 852,87 грн. = 23 652,73 грн.) не відшкодована.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_2 просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заподіяні збитки у розмірі 23 652,73 грн., витрати понесені на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 600 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено(а.с.67-69).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заподіяні збитки у розмірі 23 652,73 грн., витрати понесені на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 600 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн. та 535,92 грн., посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права(а.с.77-81).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушних, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

За положеннями ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, якою передбачені підстави звільнення від доказування, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою та не підлягають додатковому доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку(ч.2 ст.1187 ЦК України).

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди(ч.3 ст.386 ЦК України).

У п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог, суд виходив із відсутності підстав щодо стягнення з відповідачів витрат, понесених останнім на відновлювальний ремонт автомобіля «Форд Транзит», д/н НОМЕР_1, згідно висновку експерта товарознавця №057/13 від 22.11.2013 року, оскільки згідно полісу №АС/1041871 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн.

Такі висновки суду не можна визнати обгрунтованими з огляду на наступне.

По справі встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 07.11.2013 року з вини водія ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, технічно пошкоджено транспортний засіб «Форд Транзит», д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5, яким керував ОСОБА_2

Вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18.12.2013 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами(а.с.12-13).

Факт належності автомобіля «Форд Транзит», д/н НОМЕР_1, ОСОБА_5 на праві власності підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1(а.с.7).

Згідно довіреності на розпорядження автомобілем від 22 травня 2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_2 розпоряджатися автомобілем «Форд Транзит», д/н НОМЕР_1(а.с.8).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_3, за шкоду третім особам під час ДТП, була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №АС/1041871 від 09.04.2013 року, з терміном дії до 09.04.2014 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, визначена у сумі 50 000 грн.(а.с.49).

Із справи вбачається, що 07.11.2013 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою-повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди, 10.12.2013 року надіслано заяву з відповідними документами на отримання страхового відшкодування(а.с.14).

Огляд пошкодженого автомобіля «Форд Транзит», д/н НОМЕР_1, відбувся 12 листопада 2013 року незалежним судовим експертом ОСОБА_6(а.с.19).

Відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_6 №057/13 від 22.11.2013 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд Транзит», д/н НОМЕР_1, склала 40801,97 грн.(а.с.16-18).

Платіжним дорученням №178 від 07.03.2014 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 17 852,87 грн. з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством(а.с.15).

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 17 березня 2015 року позов ОСОБА_2 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми заподіяних збитків залишено без задоволення(а.с.56-58).

Згідно даних Акту виконаних робіт ТОВ ТВК «Автолайф» №080502 від 08.05.2014 року вартість запасних частин та відновлювального ремонту автомобіля «Форд Транзит», д/н НОМЕР_1, фактично склала суму 41 505,60 грн.(а.с.24).

Із наведеного вбачається, що різницю між фактичним розміром шкоди - 41 505,60 грн.(а.с.24) і страховою виплатою - 17 852,87 грн.(а.с.15), складають невідшкодовані збитки у розмірі 23 652,73 грн.

Відповідно до п.12.1 ст.12, п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи; при цьому страхове відшкодування зменшується на суму франшизи.

Згідно зі ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За положеннями ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У п.14, абз.3 п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що у разі, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються і в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Відповідно до ст.1194 ЦК України саме особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що саме ОСОБА_3, який керував забезпеченим транспортним засобом та з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль «Форд Транзит», д/н НОМЕР_1, зобов'язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у зв'язку з недостатністю страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої ним шкоди, а саме суму 23 652,73 грн.( 41 505,60 грн. - 17 852,87 грн. = 23 652,73 грн.).

Твердження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що за договором страхування встановлено ліміт відповідальності ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у сумі 50 000 грн., а тому саме страхова компанія повинна відшкодувати завдану шкоду, не можуть бути взяті до уваги, оскільки розмір страхового відшкодування потерпілому визначено страховиком відповідно до положень ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_3, як з винної особи, на користь ОСОБА_2 23 652,73 грн. на відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вимоги ОСОБА_2 про стягнення вказаних збитків з ОСОБА_4 не грунтуються на законі з наведених мотивів, а тому заявлений до останньої позов не підлягає задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, підлягають стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати за проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 600 грн., судовий збір відповідно у розмірі 243,60 грн. та 535,92 грн., при поданні позовної заяви(а.с.6) та апеляційної скарги(а.с.82).

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 листопада 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про стягнення суми заподіяних збитків, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заподіяні збитки у розмірі 23 652,73 грн., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 600 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн. та 535,92 грн.

В задоволенні позову до ОСОБА_4 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-