Справа № 645/6995/15-ц
Провадження № 2/645/241/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Дикань Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Фрунзенського районного відділу у м. Харкові ГУ Державної міграційної служби України в Харківській області про зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 та Фрунзенського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, у якому просив: визнати ОСОБА_2 такою, що не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязати Фрунзенський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області зняти її з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою. У подальшому уточнивши свої вимоги, також просив зобовязати ОСОБА_2 знятися з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, як таку, що фактично не проживає за вказаною адресою.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно він є власником 3/4 частики квартири за адресою: АДРЕСА_1, у якій він зареєстрований та проживає по сьогоднішній день. У квартирі зареєстровані та проживають його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 Також у квартирі зареєстровані, але не проживають син дружини від першого шлюбу ОСОБА_5 та донька позивача від першого шлюбу ОСОБА_2, яка є власницею 1/4 частки вищевказаної квартири. Відповідач ОСОБА_2 у квартирі не проживає з 1994 року, не сплачує за комунальні послуги.

На теперішній час позивач не має змоги оплачувати комунальні послуги у повному обсязі, у звязку із чим звернувся до УПСЗН Фрунзенського району з заявою про оформлення субсидії та йому було надано строк для подання необхідних документів до 15 січня 2015 року. Для отримання субсидії необхідні наступні документи: довідка про доходи доньки; для підтвердження її непроживання у квартирі довідка з місця тимчасового проживання; відомості з ПАТ Харківміськгаз про припинення нарахувань за користування газом на доньку; така ж довідка з КП КВПВ. В свою чергу, для отримання у зазначених організаціях відповідних довідок, треба їм надати документи, що підтверджують непроживання мешканця за місцем реєстрації. Звернувшись до ОСОБА_2 з проханням про надання довідки про доходи, позивач отримав відповідь, що довідку за 2014 рік вона зможе надати лише після 10 лютого 2015 року, коли надасть її до податкової, як ФО-П.

Посилаючись на те, що у нього тяжке матеріальне становище, на утриманні неповнолітня дитина, а наявність реєстрації ОСОБА_2 не дає йому можливості отримати субсидію та змушує сплачувати комунальні послуги і за доньку, в той час як вона не користується та не проживає у квартирі вже понад 20 років, ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, що зазначені у позові, та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є власником 1/4 частки спірної квартири. Дійсно вже біля 20 років вона не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, оскільки після розлучення батьків залишилася проживати з матірю. На теперішній час відповідач проживає у квартирі, яку орендує, проте зареєструватися у цій квартирі можливості не має.

Представник Фрунзенського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7, яка є сусідкою позивача, пояснила суду, що ОСОБА_2 у квартирі № 150 за адресою: м. Харків, вул. Харківських Дивізій, 11/2 не проживає приблизно з 1994 року.

Свідок ОСОБА_8, яка є колишньою дружиною позивача та матірю ОСОБА_2, пояснила суду, що у них з ОСОБА_1 була домовленість: вона не подавала позов про стягнення аліментів на утримання дитини, а донька, в свою чергу, залишалась бути прописаною у батька.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, всебічно та повно дослідивши матеріали справи і надані докази, суд встановив наступне.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 (3/4 частки) та ОСОБА_2 (1/4 частки), що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, договором про визначення ідеальних часток, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6-9).

Як вбачається з довідки дільниці № 53 КП «Жилкомсервіс» від 10.11.2015 року. У вищевказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 13).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР).

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 є власником 1/4 частки спірної квартири, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 57, 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Фрунзенського районного відділу у м. Харкові ГУ Державної міграційної служби України в Харківській області про зняття з реєстрації відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г. С. Шевченко