Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суду Закарпатської області в складі:

судді - Бедьо В.І.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

за участю представника позивача прокурора Геревич М.М.

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Ужгород справу за позовом Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави до Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району, з третьою особою на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення сесії Руськокомарівської сільської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Ужгородська місцева прокуратура звернулася до суду в інтересах держави з позовом до Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району, з третьою особою на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення сесії Руськокомарівської сільської ради.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що Ужгородською місцевою прокуратурою вивчено стан законності у сфері земельних відносин, у тому числі щодо законності прийняття рішення сесією Руськокомарівської сільської ради від 07.07.2015 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наміченої у довгострокове користування на умовах оренди».

Позивач вказує на те, що вказане в позові рішення сесії Руськокомарівської сільської ради від 07.07.2015 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наміченої у довгострокове користування на умовах оренди», яким надано дозвіл ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 25 років площею 44 га для ведення індивідуального садівництва із земель запасу сільської ради (пасовище, сінокіс), ринковою вартістю 15 778 400 грн., прийнято незаконно, з порушенням вимог ст.19 Конституції України, ст.ст. 20-22, 123 Земельного кодексу України.

Зокрема, сесією сільської ради надано дозвіл ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення - пасовища і сіножаті, однак, зміна цільового призначення вказаних земельних ділянок не проводилась, відповідні проекти землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок не розроблялись, та відповідні рішення сесією Руськокомарівської сільської ради не приймались.

Позивач зазначає, що порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування у відповідності до ст. 21 Земельного кодексу України.

Крім того, до заяви про виділення земельної ділянки в оренду для садівництва гр. ОСОБА_3, в порушення вимог ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу, не додав графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, внаслідок чого неможливо визначити, з яких саме земельних ділянок просить надати в оренду вказаний громадянин, що на думку

позивача також підтверджує незаконність прийнятого рішення про надання дозволу на розроблення проекту відведення.

Станом на 01.02.2016 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за оскаржуваним рішенням не розроблявся, договір оренди земельної ділянки не укладався, що свідчить про небажання ОСОБА_3 оформити право оренди земельної ділянки та призводить до недонадходження до бюджету грошових коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою та завдає шкоди інтересам держави.

Відповідно Ужгородська місцева прокуратура звертається за захистом інтересів держави у зв'язку з тим, що сесією Руськокомарівської сільської ради прийнято рішення від 07.07.2015 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наміченої у довгострокове користування на умовах оренди» і таким чином на думку позивача територіальна громада протиправно позбавлена права володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою, а також враховуючи те, що відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

На підставі вищевикладеного позивач просить визнати недійсним та скасувати рішення сесії Руськокомарівської сільської ради від 07.07.2015 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наміченої у довгострокове користування на умовах оренди», яким надано дозвіл ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 25 років площею 44 га для ведення індивідуального садівництва із земель запасу сільської ради (пасовище, сінокіс), ринковою вартістю 15 778 400 грн.

Представник позивача прокурор Геревич М.М. в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у змісті позовної заяви.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог, пояснив, що проект відведення земельної ділянки не виготовлявся, договір не укладав у звязку з економічною нерентабельністю вказаної земельної ділянки.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням сесії Руськокомарівської сільської ради від 07.07.2015 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наміченої у довгострокове користування на умовах оренди» надано дозвіл ОСОБА_3, мешканцю м. Ужгород, вул. Грушевського, 33/39 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 25 років площею 44 га для ведення індивідуального садівництва із земель запасу сільської ради (пасовище, сінокіс) в межах села Руські Комаровці, урочище «Гурка» на території Руськокомарівської сільської ради.

Разом з тим з доданих матеріалів цивільної справи та пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що сесією сільської ради надано дозвіл ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення - пасовища і сіножаті, однак, при цьому зміна цільового призначення вказаних земельних ділянок не проводилась, відповідні проекти землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок не розроблялись, та відповідні рішення сесією Руськокомарівської сільської ради не приймались.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 20 Земельного кодексу України визначено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Порушення ж порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування відповідності до ст. 21 Земельного кодексу України.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення індивідуального дачного будівництва, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Всупереч зазначеним передбаченим чинним законодавством вимогам ОСОБА_3 в своїй заяві про виділення земельної ділянки не вказав її орієнтовні розміри та не додав графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Отже, оскаржуване рішення сесії Руськокомарівської сільської ради, є таким, що видане з порушенням вимог 20-22 Земельного кодексу України, що відповідно є підставою для визнання недійсним даного рішення органу місцевого самоврядування

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів місцевого самоврядування визнаються незаконними в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладені обставини та аналізуючи зазначені правові норми, суд приходить до висновку, що рішення Руськокомарівської сільської ради від 07.07.2015 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наміченої у довгострокове користування на умовах оренди», яким надано дозвіл ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 25 років прийнято в порушення вимог чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215, 218 ЦПК України,Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 20, 21 Земельного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення сесії Руськокомарівської сільської ради від 07.07.2015 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наміченої у довгострокове користування на умовах оренди», яким надано дозвіл ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 25 років для ведення індивідуального садівництва із земель запасу сільської ради (пасовище, сінокіс).

Стягнути із Руськокомарівської сільської ради судовий збір у розмірі 551, 20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.) в дохід держави

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд на протязі 10 днів з часу отримання копії рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4