АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/658/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

секретар - Гриньова А.М.,

з участю позивача та її представника - адвоката Кріля Ю.А.,

відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування - Віньковецька районна держана адміністрація, про позбавлення батьківських прав з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 9 лютого 2016 року,

встановила:

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є батьком її внука ОСОБА_4, матір якого, її дочка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3 не працює, вихованням дитини та її матеріальним забезпеченням не займається, в зв'язку з чим останніх 6 років внук проживає разом з нею, перебуває на її повному утриманні.

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 09.02.2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження доводів апеляційної скарги апелянт зазначила, що суд не дав належної оцінки доказам, які достовірно стверджують про навмисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків щодо сина, що стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

В суді апелянт та її представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Відповідач в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та пояснив, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_3 є батьком, а ОСОБА_2 бабою малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Матір дитини, ОСОБА_5 померла в квітні місяці 2015 року.

Після смерті матері малолітній ОСОБА_4 проживав разом із позивачем, перебував на її утриманні.

З 01.09.2015 року на підставі письмової заяви ОСОБА_2 дитина була передана на проживання та виховання в дитячий будинок Хмельницької обласної ради в м. Хмельницькому, де і знаходиться до цього часу.

Батько ОСОБА_4, ОСОБА_3 постійно проживає в с. Карижин Віньковецького району Хмельницької області.

У висновку органу опіки та піклування - Віньковецької РДА від 02.02.2016 року вказано про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина.

Мотивуючи відмову в позові суд виходив з того, що справа не містить достатніх належних доказів, які б свідчили про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, а встановлені в справі обставини дають підстави для висновку про можливість з боку батька виправити недоліки в спілкуванні та вихованні сина.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум ВСУ в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відмовляючи в задоволенні позову суд правомірно виходив з того, що хоча відповідач не належним чином виконував свої батьківські обов'язки по утриманню та вихованню дитини, не в повній мірі піклувався про фізичний і духовний розвиток сина, однак протягом 2015 року він змінив своє ставлення до ОСОБА_4, періодично провідує його у дитячому будинку, купує продукти харчування, надає кошти на дрібні витрати, має намір забрати його з дитячого будинку та спільно проживати в с. с. Карижин Віньковецького району Хмельницької області.

Провівши оцінку доказів у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що за таких обставин буде недоцільно позбавляти ОСОБА_3 батьківських прав, враховуючи його нинішню поведінку та ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків.

При ухваленні рішення суд врахував інтереси дитини щодо виховання рідним батьком.

Притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП не може бути визнано беззаперечною підставою для позбавлення його батьківських прав з урахуванням інших встановлених судом обставин справи.

В ст. 165 СК України наведено вичерпний перелік осіб, які мають право звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

ОСОБА_2 такого права не має, оскільки з 1 вересня 2015 року за її заявою внук ОСОБА_4 на постійній основі проживає та виховується в дитячому будинку, про що також правильно зазначив суд у своєму рішенні.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що з метою забезпечення прав та інтересів дитини суд прийняв законне та обґрунтоване рішення про те, що на даний час немає необхідності позбавляти відповідача батьківських прав відносно сина, надавши йому можливість покращити відносини з дитиною.

Не спростовують висновків суду першої інстанції й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 9 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції - Потапов О.О. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 48, 52