АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7344/16 Справа № 203/1831/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія 53/54
20 жовтня 2016 року
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2016 рік жовтень 20 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого - Бараннік О.П.,
суддів - Посунся Н.Є., Красвітної Т.П.,
при секретарі - Самокиша О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И Л А :
У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Комунального закладу «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що з 02 січня 2008 року він працював юрисконсультом Комунального закладу «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» /далі по тесту КЗ «ДНД ДОР»/.
22.03.2016 року позивача звільнено у звязку із скороченням штату по пункту 1 частині 1 статті 40 КЗпП України.
Вказане звільнення позивач вважає незаконним з наступних підстав.
Наприкінці січня 2016 року адміністрацією КЗ «ДНД ДОР» позивача було повідомлено про звільнення з 22.03.2016 року через скорочення штату, а саме ліквідації посади юрисконсульта, яку він обіймав.
Позивач вважає, що фактично його звільнення відбулося внаслідок виниклих неприязнених стосунків із головним лікарем КЗ «ДНД ДОР», яка вирішила позбутись його після того, як внаслідок своєї обізнаності через виконання функціональних обовязків він звертав її увагу на виявлену ним низку порушень, повязаних із проведеннями закупівель за кошти місцевого бюджету, повязану із вчиненням головним лікарем КЗ «ДНД ДОР» корупційних діянь.
Оскільки КЗ «ДНД ДОР» є комунальним закладом та утримується за рахунок коштів обласного бюджету, позивач звернувся до департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації із запитом про внесення змін до штатного розкладу закладу, на що отримав відповідь, що станом на 01.01.2016 року в штатному розписі КЗ «ДНД ДОР» посада юрисконсульта передбачена, але відповідно інформації, наданої головним лікарем ОСОБА_3, згідно з відомістю заміни керівництвом закладу КЗ «ДНД ДОР» буде надано штатний розпис після 21.03.2016 року зі змінами, де посада юрисконсульта станом на 21.03.2016 року буде перепрофільована.
На думку позивача викладене свідчить, що скорочення посади, яку він обіймав не відбулося, а проводилося лише її перепрофілювання.
Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що відповідно до листа головного лікаря КЗ «ДНД ДОР» № 610 від 21.03.2016 року на повторне звернення йому також була надана відповідь щодо перепрофілювання посади юрисконсульта на посаду практичного психолога з 01.04.2016 року, що свідчить про те, що фактичного скорочення чисельності працівників в КЗ «ДНД ДОР» не відбулося, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до КЗ «ДНД ДОР» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено повністю.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на не повний, не всебічний, не обєктивний розгляд справи та допущені при цьому порушення норм матеріального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким його вимоги задовольнити.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.
Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом постановив рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2.
Доводи ОСОБА_2 про те, що фактичного скорочення його посади не було, а проводилося лише перепрофілювання, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, виходячи з наступного.
Частиною 3 статті 64 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.
Статтею 40 КЗпП України передбачено розірвання власником або уповноваженим ним органом трудового договору до закінчення строку його чинності у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Скорочення чисельності працівників являє собою зменшення кількості працівників, скорочення штатів зменшення кількості посад, які передбачені штатним розкладом.
Підставою звільнення працівника у звязку з скороченням є скорочення чисельності працівників.
Приймаючи рішення про скорочення чисельності або штату, роботодавець видає економічно обґрунтований наказ ( з основної діяльності) про необхідність внесення змін у структуру і штатний розпис підприємства. У наказі вказується перелік посад, роботи на яких з певних причин не проводитимуся, кількість і категорії працівників, які будуть виключені зі штатного розпису підприємства. При цьому прізвища вивільнюваних працівників не зазначаються.
Відповідно до частини 3 статті 64 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у звязку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або помякшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.
Після розгляду профспілка надає згоду на звільнення, або надає обґрунтовану відмову.
Роботодавцем видається наказ (з персоналу) про попередження за два місяці конкретних працівників про можливе їх вивільнення у звязку зі скороченням чисельності або штату працівників.
Згідно статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.
Відлік двомісячного терміну починається з моменту ознайомлення працівника з наказом.
Як видно з матеріалів справи, наказом № 12 від 21.01.2016 року «Про внесення змін в організацію виробництва та праці щодо скорочення штату в апараті управління посади юрисконсульта», у звязку із зменшенням обєму роботи та навантаженням в юридичній службі, необхідністю забезпечення комунального закладу іншими спеціалістами для обслуговування бійців АТО реабілітаційними заходами, посаду юрисконсульта в кількості 1 одиниці скорочено.
На підставі наказу № 12 від 21.01.2016 року видано наказ № 4-к про звільнення 22.03.2016 року юрисконсультів ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що займали по 0,5 ставки.
Згідно рішень первинної профспілкової організації, оформлених протоколом № 2 від 12.02.2016 року та № 3 від 17.03.2016 року погоджено скорочення штатної чисельності апарату закладу відповідно до наказу № 121 від 21.01.2016 року та надано згоду на звільнення позивача ОСОБА_2 за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.
У відповідності до положень статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення позивача було повідомлено 21.01.2016 року, що судом першої інстанції вірно було прийнято до уваги та у звязку з чим судова колегія вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.
Що стосується посилань позивача на недотримання КЗ «ДНД ДОР» під час його звільнення вимог частини 2 статті 40 КЗпП України та статті 49-2 КЗпП України, то з врахуванням зроблених комунальним закладом повідомлень та пропозицій щодо наявних вакантних посад від 21.01.2016 року, 22.01.2016 року, 15.02.2016 року, 11.03.2016 року від яких позивач відмовився, то вони підставою для скасування рішення суду бути не можуть.
ОСОБА_4 того, оскільки серед кваліфікаційних вимог провідним інженером з охорони праці може бути особа з повною вищою освітою відповідного напрямку підготовки (магістр, спеціаліст), стажем роботи за професією інженера з охорони праці 1 категорії не менше 2 років ; інженером з охорони праці 1 категорії з повною вищою освітою відповідного напрямку підготовки (магістр, спеціаліст) ; для магістра без вимог до стажу роботи, спеціаліста стаж роботи за професією інженера з охорони праці 2 категорії не менше 2 років ; інженером з охорони праці 2 категорії з повною вищою освітою відповідного напрямку підготовки (спеціаліст), стаж роботи за професією з охорони праці не менше 1 року ; інженером з охорони праці з повною вищою освітою відповідного напрямку підготовки (спеціаліст) без вимог до стажу роботи, та даних про що позивачем до КЗ «ДНД ДОР» надано не було, не можуть бути підставою для скасування рішення суду і доводи позивача про наявність вакантної посади інженера по охороні праці та техніці безпеки у комунальному закладі на момент його звільнення.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Головуючий :
Судді :