Справа №442/7586/15-ц
Провадження №2/442/249/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

при секретарі Олійник О.Р,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування позову покликається на те, що вона з від шлюбу відповідачеммають двох неповнолітніх дітей. Однак, відповідач не надає їй матеріальної допомоги для їх утримання, хоча спроможний і зобов'язаний таку допомогу надавати. Позивачка не в змозі самостійно утримувати дітей. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та дали пояснення, які по суті, змісту і мотивам відповідають викладеному в позовній заяві. Просила позов задоволити. Також пояснила, що діти проживають з відповідачем, однак відповідач жодних коштів їм не дає. Витрати на їх навчання та одяг несе самостійно.

Також в судовому засіданні представник позивача пояснив, що, оскільки дохід відповідача становить трохи більше двох тисяч гривень, вважає, що в користь позивачки слід стягувати не менше тисячі гривень на утримання обох дітей.

Відповідач в судовому засіданні позову не визнав. Пояснив, що з позивачкою шлюб розірвали, до жовтня 2015 року проживали разом однією сім»єю. Позивачка на даний час проживає з іншим чоловіком, однак діти залишились проживати з ним. Вважає, що з цієї підстави не повинен сплачувати аліментів в користь дружини, оскільки також несе витрати на проживання та харчування дітей. Ніколи не відмовляся їх утримувати, завжди надавав відповідні кошти. Крім цього пояснив, що його сукупний місячний дохід 2325 гривень, тому сплачувати 2000 гривень на утримання дітей не взмозі. Просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що в позові слід відмовити.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого1996 року (а.с.9).

В шлюбі у них 06.05.1998 року народилася донька ОСОБА_3 та 20.12.1999 року народився син ОСОБА_4 (а.с.7-8).

Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до вимог ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той їз них, хто проживає окремо від динити, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі.

Як встановлено судом, згідно довідки від 06.06.2014 року, виданої КП «ЖЕО» ОСОБА_2, відповідач разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_3 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.(а.с.3)

Допитана в судовому засіданні в якості свідка донька сторін ОСОБА_3 пояснила, що проживає з батьком, періодично ночує в матері. Батько відмовляється давати гроші на її утримання.

В судовому засіданні також доптаний в якості свідка син сторін ОСОБА_3 пояснив, що після розлучення батьків проживає з батьком. Однак батько не дає коштів на придбання одягу та на навчання.Такі витрати несе матір.

Відповідно до довідки про доходи № 9393 від 04.12.2015 р. ОСОБА_2 отримує пенсію за вислугу років в розмірі 2325,23 гривень щомісячно.

Отже суд вважає, що сторони зобов»язані в рівних частках нести витрати на утримання спільних дітей.

Оскільки діти проживають з батьком, який в свою чергу несе витрати на їх проживання та харчування, матір несе витрати, пов»язані з навчанням та придбанням одягу, судом встановлено, що сторони в рівних частках несуть витрати на утримання дітей.

За таких обставин суд приходить до переконання, що в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 226 ЦПК України, ст. ст. 180-184,198-200 СК України, суд -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Нагірна О.Б.