Справа №173/237/16-ц
Провадження №2/173/283/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач ОСОБА_1, з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини до відповідача ОСОБА_2, посилаючись на наступне: з 2000 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

25.08.2012 року вони зареєстрували шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського РУЮ, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 60

В період спільного проживання в них народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 06.03.2015 року шлюбні відносини між ними припинені та вони з цього часу проживають окремо.

За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.05.2015 року з відповідача стягуються аліменти у розмірі ? частини заробітку на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Донька проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні.

Їх донька потребує додаткових витрат на утримання так як вона перебуває на диспансерному обліку з діагнозом «метаболічні порушення правого метального клапана» та «хронічний гастрит».

За період з 30.06.2015 року по 31.01.2016 року на обстеження та лікування доньки нею було затрачено 5451 грн., 69 коп. Дані кошти затрачені на придбання ліків, проведення обстежень, транспортні витрати.

Вона самостійно здійснила дані витрати на обстеження та лікування доньки. Але так як вона є інвалідом Ш групи, не працює, сама часто хворіє, тому дані витрати для неї є значними. Вона зверталась до відповідача з проханням добровільно надати кошти на додаткові витрати для їхньої доньки, але відповідач цього робити не бажає, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримла давши пояснення фактично установлені матеріалами справи

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що з нього стягненні аліменти на утримання доньки, тому ці кошти позивач повинна витрачати в тому числі і на лікування доньки. Про те, що донька його хворіє та має вказані в позові захворювання йому відомо. Додатково коштів на лікування дитини він не надавав.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вомоги підлягають задовленню частково виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2000 року, що сторонами не заперечується.

25.08.2012 року сторони зареєстрували шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського РУЮ, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 60

В період спільного проживання в сторін народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому батьком дитини записаний відповідач.

За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки у розмірі ? частини заробітку на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 28.04.2015 року, що підтверджується копією виконавчого листа.

На даний час сторони проживають окремо. Донька сторін проживає разом з позивачкою

Судом встановлено, що донька сторін хворіє та перебуває на диспансерному обліку з діагнозом «метаболічні порушення правого метального клапана» та «хронічний гастрит».

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язується брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, каліцтвом, хворобою)

Судом встановлено, що за період з 30.06.2015 року по 31.01.2016 року на обстеження та лікування доньки позивачем витрачено кошти в загальній сумі 4957.73 грн. що підтверджується копіями чеків, наданих позивачкою. При цьому придбання ліків, проведення обстежень та транспортні затрати співають з записами в медичній амбулаторній картці дитини ОСОБА_3.

Суд вважає, що половина коштів, затрачених позивачкою на обстеження та лікування дитини підлягає стягненню з відповідача, а саме 2487.87 грн., так як на обох батьків повинні покладатись додаткові витрати, здійснені на дитину.

При цьому суд вважає, що затрати, здійснені позивачкою відносяться саме до додаткових витрат, так як вони викликані хворобою дитини, а не її необхідними потребами.

Стягуючи витрати та лікування дитини в зазначеній вище сумі суд виходить ще й з тих підстав, що з відповідача стягненні аліменти на утримання дитини і частина цих коштів повинна витрачатись позивачкою і на потреби дитини в зв'язку з її лікуванням.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави в сумі 551 грн., 20 коп.

На основі ст. 185 СК України. керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 2478 грн., 87 коп., на відшкодування додаткових витрат на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв'язку з хворобою за період з 30.06.2015 року по 31.01.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 551 грн., 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд.

Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги якщо така скарга не була подана. У випадку подання апеляційної скарги, , рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.