Справа № 344/7926/15-ц
Провадження № 22-ц/779/706/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Василишин Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючої: Василишин Л.В.

суддів: Беркій О.Ю., Пнівчук О.В.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про виправлення описки у рішенні Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 10 лютого 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про виправлення описки у рішенні Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2015 року. Посилаючись на положення ст.219 ЦПК України, заявник просила суд постановити ухвалу, якою виправити описку в резолютивній частині вказаного рішення суду та зазначити правильну площу земельної ділянки «0,1448 га» замість помилково зазначеної «0,0724 га», а також вказати кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10 лютого 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки у рішенні Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2015 року - відмовлено.

Роз'яснено сторонам та органу реєстрації речових прав, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності, номер справи 344/7926/15-ц визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки в праві на земельну ділянку (НОМЕР_1) по АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5, спадкоємцем якої є позивачка.

ОСОБА_2 на ухвалу суду подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону та неправильне його застосування.

Апелянт вказала, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2015 року повністю задоволено її позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Однак, у резолютивній частині рішення судом було допущено описку.

Так, позивач ОСОБА_2 у прохальній частині позовної заяви просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_5, а саме на 1/2 земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, площею 0,1448 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер - НОМЕР_1.

Проте, у резолютивній частині рішення суду зазначено: визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки в праві на земельну ділянку по АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5, площею 0,0724 га для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Тобто замість вірної площі земельної ділянки - «0,1448 га», суд вказав помилкову площу - «0,0724 га» та не зазначив кадастрового номеру, про що просив позивач.

Апелянт вважає, що суд тим самим вийшов за межі позовних вимог та зменшив розмір земельної ділянки до 0,0724 га, у зв'язку з чим, не зрозуміло на 1/2 частину якої саме ділянки визнано право власності за ОСОБА_2 - чи на ділянки площею 0,0724 га., чи площею 0,1448 га.

Вирішуючи заяву про виправлення описки у вказаному рішенні, суд безпідставно відмовив у її задоволенні, натомість роз'яснив рішення на підставі ст.221 ЦПК України, про що заявник не просив.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просила скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду від 10 лютого 2016 року про відмову у виправленні описки та постановити нову, якою виправити описку у рішенні Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2015 року, а саме - в резолютивній частині даного рішення суду зазначити правильну площу ділянки 0,1448 га, замість помилково зазначеної - 0,0724 га, а також вказати кадастровий номер - НОМЕР_1.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт та її представник вимоги скарги підтримали повністю.

Відповідач ОСОБА_4 вимоги скарги визнала. Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно п.п.8,13 Постанови пленуму ВСУ від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини».

Резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217ЦПК.

Відповідно до ст.219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

За змістом п.19 зазначеної Постанови Пленуму, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки у рішенні Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2015 року, суд зазначив, що предметом спору було право власності на 1/2 частку в праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, а не земельна ділянка із площею 0,0724 га., тому прийшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Разом з тим, при розгляді заяви, судом порушено порядок вирішення зазначеного питання, що випливає з наступного.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення, суд прийшов до висновку, що за обставин відкриття спадщини на спірне майно, складення заповіту щодо частки у праві на спірну земельну ділянку та прийняття спадщини з урахуванням змісту рішення Івано-Франківського міського суду від 12.12.2011року та правових підстав, з яких його ухвалено,позов обґрунтовано належними правовими підставами.

Згідно резолютивної частини рішення, суд вирішив позов задоволити в повному обсязі.

Таким чином, при повному задоволенні позовних вимог, суд повинен викласти резолютивну частину у відповідності до їх змісту.

Як випливає з позовних вимог ОСОБА_2, остання просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_5, а саме на 1/2 земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, площею 0,1448 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер - НОМЕР_1.

Суд же, повністю задовольняючи позов, навівши відповідне обґрунтування в рішенні, в резолютивній частині зазначив про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частки в праві на земельну ділянку по АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5 , площею,- 0,0724 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Якщо, резолютивна частина рішення не містить чіткі й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог , процесуальним законом передбачено можливість вирішення такої ситуації в спосіб усунення описки в порядку визначеному ст.219 ЦПК.

Розглядаючи заяву позивача про усунення описки суд першої інстанції повинен був звернути увагу на наведені обставини та вирішити її у встановленому порядку.

Натомість, за відсутності відповідної заяви сторін по справі, суд роз'яснив зміст рішення всупереч вимог ст.221 ЦПК.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали та передачі питання на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 307, 312,313,315,317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 10 лютого 2016 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Василишин Л.В.

Судді: Беркій О.Ю.

Пнівчук О.В.