Провадження № 2/161/175/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Крупінської С.С.

при секретарі Бакай Г.М.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» до ОСОБА_2 про зміну формування причин звільнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зміну формування причин звільнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 20.11.2015 року начальник управління з персоналу ОСОБА_2 подала заяву про звільнення з роботи 20.11.2015 року. В заяві просила звільнити її з роботи з 20.11.2015 року за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Враховуючи те, що роботодавець на підставі чинного законодавства не має права самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору, яка зазначена в заяві працівника, то ними було видано наказ, де причиною звільнення вказано за власним бажання, ч. 3 ст. 38 КЗпП України, та в наказі зроблено примітку, що товариством по відношенню до ОСОБА_2 не було допущено жодних фактів невиконання законодавства про працю, а тому товариство вважає підставою звільненні ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Товариство вважає неправильним формулювання причини звільнення ОСОБА_2, а тому просить суд змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_2В з роботи з посади начальника управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» 20.11.2015 року із « за власним бажанням ч. 3 ст. 38 КЗпП України» на « за власним бажанням ч. 1 ст. 38 КЗпП України» згідно наказу № 359-К від 20.11.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила суду, позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила суд в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 02.02.2015 року між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» та ОСОБА_2 було укладено трудовий договір в письмовій формі. Даним документом регулюються трудові правовідносини між сторонами по справі, зокрема, визначено і конкретизовано їх права та обовязки, та передбачено відповідальність сторін, порядок вирішення спорів. Крім того, правовідносини сторін регулюються законодавством про працю, яке сторони зобовязані дотримуватись та виконувати.

20.11.2015 року ОСОБА_2 звернулась з заявою про звільнення її з роботи за ч. 3 ст. 38 КЗпП України у звязку з порушенням роботодавцем законодавства про працю.

Зазначена причина звільнення роботодавцем оспорюється і є предметом судового розгляду.

Згідно існуючої судової практики даної категорії справ правові підстави розірвання трудового договору за ст. 38 КЗпП України працівник визначає самостійно, а роботодавець не вправі їх змінювати самостійно.

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд приймає до уваги пояснення відповідача по справі, що підставою для написання заяви про її звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України було порушення її прав, яке заключалося в тому, що їй не було створено належних умов для праці, не чітко були встановлені її посадові обовязки та відносно неї застосовувалися дисциплінарні стягнення.

Між тим, наведені докази ОСОБА_2 спростовуються зібраними по справі доказами та не кореспондуються зі змістом ч. 3 ст. 38 КЗпП України, яка передбачає, що причиною такого розірвання трудового договору є невиконання роботодавцем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору.

Як вбачається з наданих суду доказів, то відповідач була звільнена з роботи 12.06.2015 року за систематичне невиконання посадових обовязків. Між тим, в судовому порядку її було поновлено на займаній посаді 20.11.2015 року, що нею не заперечується і не приступивши до виконання своїх посадових обовязків вона подала заяву про її звільнення.

Тобто, ОСОБА_2 фактично не приступила до виконання своїх трудових обовязків, а тому стверджувати, що їй не створено умов для роботи та нечітко виписані її посадові обовязки є передчасним.

Застосувавши до працівника дисциплінарне стягнення є правом роботодавця, як і оскарження його є правом працівника. Тобто, скасований судом наказ про звільнення ОСОБА_2 з займаної посади є перевіркою законності прийнятого рішення і це питання чітко обумовлено в умовах трудового договору від 02.02.2015 року.

Таким чином, притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності не є порушенням трудового законодавства зі сторони роботодавця в розумінні ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Крім того, право відповідача на працю в даному підприємстві поновлено і після винесення судом рішення вона не працювала, та в день поновлення самостійно, без будь-якого примусу написала заяву про її звільнення за власним бажанням.

Таким чином, вимоги позивача щодо зміни формулювання причин звільнення з ч. 3 ст. 38 КЗпП України на ч. 1 ст. 38 КЗпП України є підставними та підлягають до задоволення

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 38 КЗпП України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_2 з роботи з посади начальника управління з персоналу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» відповідно до наказу № 359-К від 20.11.2015 року із « за власним бажанням ч. 3 ст. 38 КЗпП України» на « за власним бажанням ч. 1 ст. 38 КЗпП України».

Стягнути з ОСОБА_2 в користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» судові витрати в сумі 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Луцький міськрайонний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська