29.02.2016 227/5838/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Хоменко Д.Є.,

народних засідателів - Крючкової В.П., Передерій Л.М.,

за участю:

секретаря Коцур О.В.,

представника заявника ОСОБА_1,

прокурора Паскала М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою Білицького будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, заінтересована особа: відділ опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради про визнання громадянина безвісно відсутнім,-

ВСТАНОВИВ:

Білицький будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів (далі заявник) звернувся до суду із заявою у якій просить визнати гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - безвісно відсутнім. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що 05 червня 2007 року між Білицьким будинком-інтернатом та гр.ОСОБА_2 було укладено договір на проживання та догляд його матері гр.ОСОБА_3. У 2014 році гр.ОСОБА_2 перестав сплачувати кошти за проживання та догляд за ОСОБА_4 Зважаючи на те, що у ОСОБА_3 є син - гр.ОСОБА_2, який має утримувати свою матір, заявник не має права утримувати останню та змушений виселити її. Отже заявник з метою захисту інтересів матері гр.ОСОБА_2, змушений звернутися до суду про визнання останнього безвісно відсутнім.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1, що діє на підставі довіреності від 11.01.2016 року з посиланням на свої письмові обґрунтування, підтримала свою заяву та просила її задовольнити. Прокурор залишив вирішення питання по суті на розсуд суду. Зацікавлена особа відділ опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради до суду не зявився, від його представника надійшла письмова заява про розгляд справи за їх відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, порадившись з народними засідателями, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно договору від 05 червня 2007 року (далі- Договір) укладеного між заявником та ОСОБА_2, іпн., мешкаючого в АДРЕСА_1, який влаштовує на проживання до будинку-інтернату гр.ОСОБА_3, та поручителем ОСОБА_5, було укладено нотаріально посвідчений договір про прийняття на утримання будинком інтернатом матері гр.ОСОБА_2 - гр.ОСОБА_3 та забезпечення належних умов для її проживання, соціально-побутового обслуговування, за умови стовідсоткового відшкодування гр.ОСОБА_2 понесених Білицьким будинком-інтернатом витрат. Гр.ОСОБА_2 зобовязаний щомісяця відшкодовувати всі витрати на утримання своєї матері, при припиненні обслуговування або відрахування ОСОБА_3 з будинку-інтернату, забрати мати та забезпечити її за місцем мешкання. (п.2.2.2, п.2.2.4. Договору). Поручитель гр.ОСОБА_5 зобовязується у разі відрахування та припинення вартості утримання гр. ОСОБА_3, забезпечити її житлом за адресою: АДРЕСА_2 по заяві гр.ОСОБА_2 Договір діє до 05 серпня 2007 року (п.6.1. Договору) та має автоматичну пролонгацію, якщо жодна із сторін не заявить про його розірвання. (п.6.2. Договору).

Як вбачається з свідоцтва про народження серії II-НО №363080 від 09.06.1974 року ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_2, 11 червня 1974р.н.

Згідно довідки до ОСОБА_1 огляду МСЕК серії 10 ААБ №275403 від 28.02.2012 року гр.ОСОБА_3, 03.05.1949р.н. має першу групу інвалідності «А» та потребує постійного стороннього догляду.

У відповідності із запитом директора Білицького будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів №05-083 від 03.03.2015 року на імя начальника Селидівського МВ УМВС України в Донецькій області, заявник просив повідомити чи проживає громадянин ОСОБА_2 за адресою: м.Новогродівка, вул.Карабишева, 27-10. Аналогічний за змістом запит №05-84 від 03.03.2015 року було надіслано на імя начальника Новогродівського міського управління юстиції в Донецькій області.

Листом №4563 від 20.03.2015 року за підписом в.о. начальника Новогродівського ВМ Селидівського МВ ГУМВС України в Донецькій області на імя директора заявника, було повідомлено, що гр.ОСОБА_2 за адресою:м.Новогродівка, вул.Карабишева, 27 не проживає, місцезнаходження останнього не відомо. Також, у матеріалах справи міститься пояснення від 19.03.2015 року гр.ОСОБА_6 відібрані інспектором Новогродівського відділення міліції та рапорт інспектора міліції від 15.03.2015 року, зі змісту яких вбачається відсутність гр.ОСОБА_2 за адресою:м.Новогродівка, вул.Карабишева, 27.

Між тим, виходячи з копії паспорта громадянина України ОСОБА_2, що міститься у матеріалах справи, серії ВА821591, виданого Новогродівським МВ УМВС України в Донецькій області, 21 серпня 1997 року, дана фізична особа була знята з реєстрації проживання Новогродівським МВ 15.10.2008 року, та зареєструвала своє місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 24.10.2008 року.

Здійснюючи оцінку правовідносин у даній справі, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.43 ЦК України , фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною другою ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, серед іншого, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою (ч.1 ст.249 ЦПК України).

У відповідності до ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII, Період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Згідно «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», який є Додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, м. Донецьк (Донецька міська рада) є територією на якій здійснюється антитерористична операція.

Наказом «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» від 17.06.2014 № 953/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2014 р. за № 640/25417, припинено доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного реєстру довіреностей, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, до закінчення антитерористичної операції на сході України на території, зокрема, Донецької області - Амвросіївського, Марїнського, Новоазовського, Старобешівського, Тельманівського, Шахтарського, Ясинуватського районів, міст Горлівка, Докучаєвськ, Донецьк, Жданівка, Кіровське, Макіївка, Єнакієве, Сніжне, Харцизьк, Ясинувата, Торез, Шахтарськ, Дебальцеве, Світлодарськ.

Зважаючи на викладені приписи законодавства, а також ту обставину, що особа, яку заявник просить визнати безвісно відсутньою, після укладання Договору на утримання своєї матері від 05 червня 2007 року змінила місце свого проживання та зареєструвалась за адресою: АДРЕСА_2 з 24.10.2008 року, яка є територією проведення антитерористичної операції, що унеможливлює встановлення судом обставин наявності або відсутності даної особи за місцем її проживання протягом певного періоду, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для визнання гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім і відмові у задоволенні заяви Білицького будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів.

На підставі викладеного, керуючись ст.43 ЦК України, ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» ст. ст.209, 212-215, 218, 249 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Білицького будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, заінтересована особа: відділ опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради про визнання громадянина безвісно відсутнім відмовити.

Повний текст рішення суду буде виготовлено протягом пяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошені 29 лютого 2016 року.

Повний текст рішення суду виготовлено 04 березня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя

Народні засідателі