Єдиний унікальний номер: 448/251/16-ц
Провадження № 2/448/148/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23.03.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Романченко І.А.,

розглянувши при попередньому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Тщенецької сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 та Мостиське районне управління юстиції Львівської області, про визнання права власності на частки житлового будинку,

В С Т А Н О В И В :

10.03.2016 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що житловий будинок, який знаходиться в с.Волиця, по вул.Дружби, 67, Мостиського району Львівської області, був збудований спільно ОСОБА_1 (позивачкою) та її чоловіком ОСОБА_4.

Вказують, що 21.11.2014року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на майно, яке йому належало, в тому числі на ? частики вищевказаного житлового будинку. Спадкоємцями після його смерті є позивачка ОСОБА_5 дружина померлого, її син ОСОБА_2Я.(позивачі у справі), та дочка ОСОБА_6. При цьому, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відмовилися від своїх часток у спадщині на користь ОСОБА_2

Стверджують, що в грудні місяці 2015року вони звернулися до приватного нотаріуса ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини на ? частки житлового будинку за кожним, однак через відсутність правовстановлюючих документів на право власності на зазначене будинковолодіння вони (позивачі) не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у звязку із чим змушені звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просять суд визнати за ними право власності по ? частині за кожним на будинковолодіння, яке знаходиться в с.Волиця, по вул.Дружби, 67, Мостиського району Львівської області.

В попереднє судове засідання позивачі не зявилися, проте подали до суду заяви, в яких просять суд справу розглядати без їх участі та зазначають, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Тщенецької сільської ради Мостиського району Львівської області у попереднє судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначає, що вирішення даного спору покладає на розсуд суду та просить суд розглянути справу без його участі.

Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_3 у попереднє судове засідання не зявилася, проте подала до суду копію спадкової справи №6/2015, заведеної після смерті ОСОБА_4

Представник третьої особи - Мостиського районного управління юстиції Львівської області у попереднє судове засідання не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №67 по вул.Дружби в с.Волиця Мостиського району Львівської області був збудований у 1976 році подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (позивачкою у справі) у період зареєстрованого шлюбу між ними, отже відповідно до положень ст.22 КпШС України та ст. 60 СК України дане майно було обєктом права їх спільної сумісної власності та частка кожного з них як співвласника складала відповідно по 1/2 ідеальній частині такого.

Також встановлено, що 21.11.2014 року ОСОБА_4 помер. До складу спадкового майна, що залишилось після його смерті, входила вищевказана 1/2 частина спірного будинковолодіння, що належала йому як співвласнику у спільній сумісній власності подружжя.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №6/2015, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_3, за життя спадкодавець ОСОБА_4 заповіту не складав, своїм майном не розпорядився. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є син померлого ОСОБА_2 (позивач у справі), який у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживав разом із ним на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини, а також дружина померлого ОСОБА_1 (позивачка) та дочка ОСОБА_1 (змінила прізвище на «Лістар») Л.Я., які у встановлений законом строк та порядок відмовилися від належної їм частки у спадщині після смерті ОСОБА_4 в користь позивача ОСОБА_2

Разом з тим, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно позивачі не можуть в позасудовому порядку оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, у звязку із чим звернулися до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4; копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №67 по вул.Дружби в с.Волиця Мостиського району Львівської області; довідкою КП «Мостиське РБТІ» №1910 від 05.06.2015 року; листом приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_3 №436/02-14 від 11.12.2015 року; копією спадкової справи №6/2015, заведеної після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 60 СК України, ст.22 КпШС України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що є усі підстави для визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину спірного будинковолодіння, оскільки судом встановлено, що таке набуте останньою за час спільного подружнього проживання із померлим ОСОБА_4 та з урахуванням того, що частки чоловіка і дружини у спільному майні подружжя є рівними. Також з огляду на те, що інша ? частина спірного будинковолодіння на час відкриття спадщини належала спадкодавцю ОСОБА_4, а позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, що прийняв спадщину після смерті свого батька, інших спадкоємців, що претендують на спадщину, не має, то право власності на дане майно (1/2 будинковолодіння) перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є всі підстави для задоволення позову в цій частині та визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на ? частину спірного будинковолодіння.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 14, 57-60, 130, 174, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №67 по вул.Дружби в с.Волиця Мостиського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_2, 04.02.1973року народження, право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №67 по вул.Дружби в с.Волиця Мостиського району Львівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Борисенко

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя В.В.Борисенко