Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2016 р. Суворовський районний суд міста ОСОБА_1

у складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 18 в м.Одесі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської про звернення стягнення на предмет застави та визнання права власності на іпотечне майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору звернувся до суду з позовом і просить в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 906 253,27 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на ізольовану квартиру, що розташована в місті Одеса, Дніпропетровська дорога, будинок під номером 70/1, квартира під номером 117, яка в цілому складається з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальна площа 62,4 кв. м., в тому числі житлова площа 37,1 кв.м., що є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 19 вересня 2008 року за реєстровим № 251, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів за реєстраційним номером 3145909, та визнати за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» () право власності на ізольовану квартиру, що розташована в місті Одеса,Дніпропетровська дорога, будинок під номером 70/1, квартира під номером 117, яка в цілому складається з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальна площа 62,4 кв. м., в тому числі житлова площа 37,1 кв. м.

Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність (а.с. 61).

До суду надійшла заява органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про розгляд справи у відсутність їх представника та прийняття рішення з урахуванням прав та інтересів дитини (а.с. 123).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення позов, посилаючись на те, що всупереч положень щодо обовязку доведення сторона позивача жодного оригіналу документів для дослідження, зокрема, документів щодо відступлення позивачу права вимоги; що в квартирі проживає неповнолітня дитина, права якої будуть порушені зверненням стягнення на предмет іпотеки.

Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, з незасвідченої копії в матеріалах справи убачається, що 19.09.2008р. між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник AT «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 65 000 дол. США з розрахунку 14,5 % річних на строк по 19.09.2028р. (а.с. 7-8).

За ствердженням позивача з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_2 за договором іпотеки від 19.09.2008р. передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована в місті Одеса, Дніпропетровська дорога, будинок під номером 70/1, квартира під номером 117 (а.с. 30-33).

Як вказує позивач позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 06.07.2015р. за відповідачем наявна заборгованість у сумі 124 472 дол. США та 290 066,75 грн., з яких тіло кредиту складає 64 586,16 дол. США (що еквівалентно 1 357 487,93 грн.), відсотки

59 885,99 дол. США, що еквівалентно 1 258 698,59 грн., а також пеня 271 249,42 грн (а.с. 34).

Позивач стверджує, що 02.12.2011р. між публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ«Укрсиббанк» передало АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними га забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінило АТ «Укрсиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, в тому числі по зобовязаннях, які витікають з кредитному договору за № 0 від 19.09.2008р., в підтвердження чого надає незасвідчену копію цього договору та витяг з нього (а.с.40-41, 42).

За положеннями ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі, та письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Зважаючи на задоволене клопотання представника відповідача (а.с. 99-100, 101-102), яким було зобовязано позивача надати для дослідження оригінали документів, ПАТ «Дельта Банк» було попереджено про необхідність виконання вказаного обовязку та попереджено про наслідки їх надання (а.с. 105), разом з тим жодного оригіналу з документа суду для дослідження надано не було.

Крім того, суд виходить з того, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються пар.6 главою 49 «Забезпечення виконання зобовязання», пар. 2 Главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Книги пятої Цивільного кодексу України, Законом України «Про іпотеку» (далі - Закон), зокрема ч.1 ст. 33, якої визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частина 3 той же статті вказує на те, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно частини 3 ст. 36 Закону № 898-IV, договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачити передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку встановленому ст. 37 цього Закону.

За змістом ч.1 ст.37 Закону № 898-IVіпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно ч.2 той же статті, рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Як вбачається з договору іпотеки від 19.09.2008р. (п.4.1), сторони досягли згоди на набуття Іпотекодержателем права на звернення стягнення та реалізації предмету іпотеки у випадку порушення Іпотекодавцем (Позичальником) обовязків за цим та/або кредитним договором та невиконання вимог Іпотекодержателя про дострокове виконання основного зобовязання.

У пункті 4.2 сторони визначили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або зостереження про задоволення вимог іпотекодрежателя. Зокрема параграф 5 договору визначає право та порядок Іпотекодержателя задовольнити свої шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Отже, враховуючі наявність умов, визначених сторонами у договорі про іпотеку від 19.09.2008р., Іпотекодержатель ПАТ «Дельта Банк» має право, у досудовому порядку, задовольнити свої вимоги шляхом реєстрації свого права власності на предмет іпотеки, який прирівнюються до договору про задоволення вимог Іпотекодержателя.

При нереалізації свого права у вирішені спору в позасудовому порядку шляхом проведення реєстрації свого права власності на предмет іпотеки (ст.37 Закону України «Про іпотеку») банк має право на звернення до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки з підстав визначених ст. 39 Закону України України «Про іпотеку».

За таких обставин, відсутні правові підстави для визнання за Банком права власності на іпотечне майно на підставі судового рішення.

Зважаючи на викладене, слід дійти висновку, що позивачем обраний не правильний спосіб захисту своїх порушених прав.

Відтак в задоволені позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації

Одеської міської ради про звернення стягнення на предмет застави та визнання права власності на іпотечне майно має бути відмовлено в повному обсязі.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 76, 88, 212, 215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про звернення стягнення на предмет застави та визнання права власності на іпотечне майно залишити без задоволення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя