У х в а л а

іменем україни

11 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., ГончараВ. П., Касьяна О. П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа № 11» Дніпропетровської міської ради про стягнення заробітної плати та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа № 11» Дніпропетровської міської ради (далі - КПНЗ «ДЮСШ № 11»), у якому зазначав, що відповідач, будучи зобов'язаним з 13 липня 2011 року встановити йому учбове навантаження у 36 год./тиждень, у період з 10 липня по 29 серпня 2013 року і з 01 вересня 2013 року по 01 жовтня 2014 року судових рішень з цього приводу не виконав. Він працював тренером-викладачем з шахів з учбовим навантаженням 24 год./тиждень, а з 01 жовтня 2014 року по 09 червня 2015 року з учбовим навантаженням 12 год./тиждень. Тобто з вини відповідача він близько двох років зазнавав матеріальних збитків, оскільки недоотримував заробітну плату з розрахунку учбового навантаження у 36 год./тиждень.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати дії КПНЗ «ДЮСШ № 11» щодо недонарахування йому заробітної плати та інших виплат незаконними; стягнути з відповідача на свою користь 57 037 грн 35 коп. недоплаченої заробітної плати та інших виплат та 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2013 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 23 жовтня 2014 року про роз'яснення рішення позов ОСОБА_4 до КПНЗ «ДЮСШ № 11» про визнання незаконними наказів, стягнення недоотриманої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди задоволено; визнано тижневе навантаження у 24 год./тиждень, встановлене наказами № № 1-к, 2-к, 5-к, 8-к, незаконним; зобов'язано КПНЗ «ДЮСШ № 11» встановити ОСОБА_4 тижневе навантаження у 36 год./ тиждень з моменту його поновлення на роботі - з 13 липня 2011 року; стягнуто на користь позивача з відповідача 30 тис. грн недоотриманих виплат із розрахунку тижневого навантаження 36 годин з моменту його поновлення на роботі та 100 грн на відшкодування моральної шкоди.

Наказом КПНЗ «ДЮСШ № 11» № 67-к від 23 серпня 2013 року ОСОБА_4 встановлено тренерське навантаження у 36 год./тиждень з 29 серпня 2013 року.

Наказом № 68-к від 29 серпня 2013 року ОСОБА_4 на підставі рішення тарифікаційної комісії ДЮСШ № 11 № 3 від 26 червня 2013 року затверджено тренерське навантаження на 2013 - 2014 роки з 01 вересня 2013 року у 24 год./тиждень.

Наказом № 28 від 01 вересня 2014 року затверджено навантаження тренерів-викладачів на 2014 - 2015 навчальний рік з 01 вересня 2014 року, ОСОБА_4 - 24 год./тиждень.

Наказом № 65-к від 01 жовтня 2014 року за заявою позивача від 01 жовтня 2014 року тренеру-викладачу з шахів ОСОБА_4 з 01 жовтня 2014 року встановлено навчальне тижневе навантаження у 12 год./тиждень.

Наказом № 89-к від 26 грудня 2014 року тренеру-викладачу ОСОБА_4 встановлено тижневе навантаження у 36 год./тиждень з моменту поновлення на роботі, а саме - з 13 липня 2011 року.

Із наданого відповідачем розрахунку та різниці суми заробітної плати тренера-викладача ДЮСШ № 11 ОСОБА_4 з 10 липня 2013 року по 09 червня 2015 року з урахуванням навантаження у 36 год./тиждень вбачається, що заборгованість із заробітної плати відповідача перед позивачем відсутня (а. с. 148).

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, відповідно до приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди виходили із недоведеності позивачем обставин, на які він посилався на обґрунтування своїх вимог. Судові рішення, якими позивача було поновлено на роботі та зобов'язано відповідача встановити позивачу тижневе навантаження у 36 год./ тиждень з моменту його поновлення на роботі - з 13 липня 2011 року, не позбавляє права відповідача в подальшому встновлювати нормування та оплату його праці відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи касаційної скарги про невиконання відповідачем рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2013 року, яким встановлено для позивача навантаження у 36 год./тиждень з 13 липня 2011 року - безпідставні, оскільки наявність у відповідача такого зобов'язання не свідчить про незаконність його послідуючих наказів, якими за результатами тарифікаційної комісії встановлено нові години навантаження, які між іншим позивачем не оспорювалися.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

В. П. Гончар

О. П. Касьян