Номер провадження: 22-ц/785/2979/16
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Суворова В.О.,

суддів Черевко П.М.,

Артеменко І.А.

при секретарі - Фабіжевській Т.С.

за участю: представників ОСОБА_3 -ОСОБА_4 та ОСОБА_5, представника ОСОБА_6-ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 -ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 10 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

встановив:

14 серпня 2014 року позивачка звернулася з зазначеним позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що 20 лютого 2011 року між сторонами укладено договір позики, за яким відповідачка отримала від позивачки грошові кошти у сумі 10 000 доларів США , які належало повернути за першою вимогою. Але на вимогу позивачки, відповідачка кошти не повертає.

10 грудня 2014 року позивачка подала заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10 грудня 2014 року заява представника позивачки про забезпечення позову задоволена. Накладений арешт на квартиру , що належить ОСОБА_3, за адресою : АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції, у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалення нової ухвали з цього питання, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність ухвали суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу виходив з того, що майно, на яке накладений арешт, є власністю відповідачки, у разі невжиття заходів забезпечення позову може бути утруднено чи неможливе виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до роз'яснень, які викладені в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року № 10-72/0/4-13 "Про деякі питання застосування норм ЦПК" питання про забезпечення позову вирішується суддею, у провадженні якого перебуває справа, одноособово без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Зазначення в частині першій статті 153 ЦПК про розгляд заяви про забезпечення позову судом (а не суддею) не є свідченням того, що суддя одноособово без проведення судового засідання не має права на вжиття заходів забезпечення позову. Слід враховувати, що законодавець в зазначеній статті вжив термін "суд" як державна інституція і в різних нормах ЦПК використовує терміни і "суддя", і "суд". Крім того, згідно зі статтею 18 ЦПК суддя діє від імені суду.

Відповідно до абзацу другого пункту 7 наведеної вище постанови Пленуму питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) у день надходження.

Отже, якщо заяву про забезпечення позову подано після відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду, то суддя одноособово вирішує це питання відповідно до вимог закону. У випадку якщо заява про забезпечення позову надійшла під час проведення судового засідання, то, відповідно, вона розглядається у судовому засіданні згідно з вимогами закону.

Судовою колегією встановлено, що суд першої інстанції розглянув заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову у судовому засідання без належного повідомлення відповідача по справі. Так, судові повістки, які були адресовані відповідачці, повернулися без вручення з відміткою «у зв'язку з закінченням строку зберігання» .

Таким чином, суд розглядав заяву про забезпечення позову у судовому засіданні без повідомлення відповідачки про час та місце слухання справи, хоча у відповідності до ст. 158 ЦПК України суд в обов'язковому порядку повинен був повідомити осіб, які беруть участь у справі. Але суд таких дій не вчинив.

Таким чином, суд першої інстанції розглянув заяву про забезпечення позову з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції вирішив питання з порушенням порядку для його вирішення, що є підставою для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції .

Керуючись ст.ст. 303,304, 307 ч.2 п. 2, 312 ч.1 п.3, 313, 314, 315, 317, 318 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 10 грудня 2014 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною, оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

І.А. Артеменко

П.М.Черевко