Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. 257 ЦПК України за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Державна реєстраційна служба України про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме того, що його дідусь ОСОБА_2 є українцем, був народжений та помер на території України, при цьому зазначив, що від встановлення даного факту залежить вирішення питання про отримання ним громадянства України.

Вивчивши матеріали заяви та враховуючи ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20.01.2016 року, якою скасована попередньо постановлена ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2015 року, постановлена за вищевказаною заявою ОСОБА_1, встановлено, що дана справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Заявник є громадянином Російської Федерації та зареєстрований за адресою: Росія, АДРЕСА_1. У даному випадку заява подана за місцем знаходження вказаної у ній заінтересованої особи Державної реєстраційної служби України - м. Київ, вул. М.Раскової, 15, що не передбачено процесуальним законодавством.

Разом з тим, згідно ст. 410 ЦПК України, іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов'язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, за винятками, встановленими Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Питання підвідомчості справ урегульоване ст. 15 ЦПК України, якою визначені загальні правила предметної підсудності, та нормою ст. 414 ЦПК України передбачено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право".

У міжнародному праві категорія «підсудність» застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності.

На цивільні справи з іноземним елементом поширюються як загальні, так і спеціальні правила територіальної підсудності.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», у справах з іноземним елементом юрисдикція судів України поширюється на випадки, коли дія або подія, що стала підставою для пред'явлення позову, мала місце на території України.

В обґрунтування заявлених вимог вказано, що заявник позбавлений можливості звернутися до відповідного відділу реєстраційної служби за фактичним місцем проживання та смерті ОСОБА_2, який мешкав у м. Торез, Донецької області, оскільки дана територія визнана тимчасово окупованою, через що необхідно встановити вищевказаний факт.

Згідно з розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» від 02.09.2014 року № 2710/38-14, територіальну підсудність цивільних справ, підсудних Торезькому міському суду Донецької області, що розташований у районі проведення антитерористичної операції, визначено Бердянському міськрайонному суду Запорізької області.

Відповідно до ст. ст. 115, 121 ч. 3 п. 4 Цивільного процесуального кодексу України, заява з всіма додатками до неї повертається позивачеві для подання до належного суду, якщо справа не підсудна даному суду.

З урахуванням вищевказаних обставин на розгляд даної справи територіальна компетенція Дніпровського районного суду м. Києва не поширюється, у зв'язку з чим справа Дніпровському районному суду м. Києва не підсудна та підлягає поверненню заявнику для подання до належного суду.

Керуючись ст. ст. 76, 77 Закону України «Про міжнародне приватне право», розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» від 02.09.2014 року № 2710/38-14, ст. ст. 115, 121, 257, 293 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Державна реєстраційна служба України про встановлення факту, що має юридичне значення повернути заявнику для подання до належного суду.

Роз'яснити заявнику його право звернення із заявленими вимогами до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя