Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Вертелецькому М.О розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення суми невиплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 р. позивач звернувся до суду з позовом уточненому в процесі розгляду справи в суді, в якому зазначає, що 17.08.2014 року в м. Запоріжжя по вул. Солідарності сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1

В результаті ДТП з вини відповідача ОСОБА_2, що керував транспортним засобом DAEWOO Lanos, д.н. НОМЕР_3 було пошкоджено автомобіль НОМЕР_4. Цивільно правова відповідальність ОСОБА_2 була забезпечена полісом страхування цивільно-правової відповідальності в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія».

Відповідно до звіту № 477 про визначення вартості матеріальної шкоди спричиненої власнику колісного транспортного засобу від 29.09.2014 року матеріальна шкода в зв*язку з пошкодженням автомобіля НОМЕР_2, складає 24147 грн. 18 коп.

Позивач звернувся до відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» із заявою про настання страхового випадку та подав необхідні документи для відшкодування матеріальних збитків спричиненою ДТП. У квітні 2015 року ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» повідомила позивача про прийняте рішення щодо виплати йому страхового відшкодування в сумі 20655 грн.48 коп. Однак до моменту звернення позивача до суду відшкодування від ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» не отримав.

Крім того, відповідачем ОСОБА_2 передбачена умовами договору страхування № АС/8828970 від 17.12.2013 року сума франшизи у розмірі 1000 грн. не відшкодавана в добровільному порядку.

Посилаючись на Закон України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності», Закон України «Про страхування», просить суд стягнути з відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 20655,48 грн., пеню в сумі 7034,33 грн., три відсотка річних від простроченої суми в розмірі 387,29 грн., інфляцію в сумі 4061,78 грн., та судові витрати; стягнути з ОСОБА_2 франшизу в розмірі 1000 грн., та судові витрати.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 18.02.2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», про стягнення суми невиплаченого страхового відшкодування, пені, три відсотка річних від простроченої суми, інфляції, судових витрат залишено без розгляду.

В судове засідання позивач не зявився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 наполягав,проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих причин, викликався шляхом направлення судових повісток.

Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив.

Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування.

З матеріалів справи видно, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

За адресою проживання ОСОБА_2 були направлені судова повістка з додатками, які були повернуті установою пошти на адресу суду в зв*язку із закінченням терміну зберігання.

Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу,відмінну від адреси реєстрації,відповідач не подавала,таким чином не повідомляла про необхідність направляти судові повістки за місцем її перебування,невідомим позивачу та суду.

Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено ст. 1666 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.08.2014 року ОСОБА_2 визнано винним в адміністративному правопорушенні передбаченого ст. 124 КУпАП та встановлено, що 17 серпня 2014 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_2, в м. Запоріжжі по вул. Солідарності біля буд. № 9 керуючи автомобілем НОМЕР_5 не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_6, під керуванням водія ОСОБА_1 Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджено. Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 27.09.2013 року в результаті ДТП було пошкоджено передню ліву двері автомобіля НОМЕР_7, позивачці завдана матеріальна шкода.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи,розрахованої за правилами цього підпункту.

Як передбачено ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено судом та перевірено доказами, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була забезпечена полісом страхування цивільно-правової відповідальності в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», яка виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 20655 грн. 48 коп., про що суду надано копію платіжного доручення № 3772 від 03.07.2015 року. Сума франшизи позивачу не відшкодована.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем ОСОБА_2 не виконане зобов*язання щодо повного відшкодування шкоди завданої в наслідок ДТП, тому позовні вимоги позивача щодо стягнення суми франшизи підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Зважаючи, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», про стягнення суми невиплаченого страхового відшкодування, пені, три відсотка річних від простроченої суми, інфляції, судових витрат залишені без розгляду.Сума судового збору за вимоги пред*явлені до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» стягненню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір в сумі 487, 20 грн., підтверджений документально.

На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1194 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_8, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_9, невідшкодовану суму франшизи у розмірі 1000 грн. (одна тисяча) 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_8, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_9, судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів після його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко