Ухвала

іменем україни

02 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Нагорняка В.А., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_4 про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що 22 січня 2008 року між ним та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № , відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 50 000 дол. США зі сплатою 20 % річних строком до 22 січня 2018 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_6

Крім того, між банком та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки згідно умов якого остання передала в іпотеку майно, а саме квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності.

Враховуючи викладене, банк просив стягнути на його користь з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 22 січня 2008 року № у розмірі 40 223, 79 дол. США та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором та відсотками у розмірі 83 318 грн 08 коп., також звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_4 про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що при укладенні кредитного договору не було дотримано всіх необхідних умов для чинності вказаних договорів.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 просила визнати недійсними кредитний договір та договір іпотеки.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року, первісний позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 22 січня 2008 року № у розмірі 40 223, 79 дол. США та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором та відсотками у розмірі 83 318 грн 08 коп.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_7, шляхом реалізації квартири з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_6 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить змінити рішення судів першої та апеляційної інстанцій, виключивши з абзацу другого та першого резолютивної частини рішення суду слова «що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 837 861 грн 54 коп.», у іншій частині рішення суду залишити без змін, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, відхиляючи доводи ПАТ «УкрСиббанк» щодо незазначення у рішенні суми боргу у доларах США, як у валюті кредиту, дійшов правильних висновків, що посилання судом на національну валюту України, як на еквівалент у співвідношенні валют, відповідає вимогам ст. 533 ЦК України.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом, ПАТ «УкрСиббанк» просив стягнути суму заборгованості з відповідачів у доларах .США, що еквівалентно гривні станом на час виникнення заборгованості у відповідача.

У іншій частині рішення судів не оскаржується, а тому не є предметом перегляду.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, отже рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

В.А.Нагорняк

Т.О.Писана