У х в а л а

іменем україни

28 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В.,Парінової І.К.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визначення порядку користування житловим будинком та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про розподіл спільної сумісної власності та виділ в натурі частки із спільної часткової власності, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 26 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просили виділити їм у користування в житловому будинку АДРЕСА_1 його 3/4 частини, яка складається з таких житлових кімнат: № 1-3, № 1-4, № 1-5; залишити відповідачу у користуванні житлову кімнату площею 19 кв. м (після відгородження коридору), яка в технічному плані позначена № 1-6; залишити у спільному користуванні веранду, позначену в технічному паспорті під № 5, коридор під № 1-1, ванну № 1-2, кухню № 1-7, коридор обладнаний між кімнатами в будинку площею 3,6 кв. м; виділити позивачам у користування 3/4 частини хліва та 3/4 частини присадибної ділянки.

На обґрунтування позовних вимог вказали, що позивачам та відповідачу належить на праві спільної часткової власності садиба АДРЕСА_1, яка складається з житлового будинку загальною площею 100,5 кв. м, житловою площею 74,4 кв. м, сараю, погрібу і присадибної земельної ділянки площею 0,1533 га. Оскільки виділити в натурі 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями технічно неможливо, просять встановити порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями.

У жовтні 2014 року відповідач ОСОБА_7 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою та просив виділити йому в натурі 1/4 частки із спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1; виділити йому в натурі 1/2 частки із спільної сумісної власності на веранду до житлового будинку розміром 5 х 2,5 м, хлів розміром 10 х 4,5 м та погріб розміром 4,5 х 3,2 м, що знаходиться по АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог вказав, що йому та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 належить на праві спільної часткової власності житловий будинок АДРЕСА_1. В період шлюбу з ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Красилівської міської ради від 28 липня 2005 року № 934 ним було збудовано веранду до житлового будинку, хлів та погріб, а тому вказані будівлі відповідно до ст. 60 СК України належать йому та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Житловий будинок, веранда, хлів та погріб знаходяться на земельній ділянці, призначеній для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га. Посилаючись на те, що між сторонами останнім часом стали виникати сварки стосовно користування домоволодінням та земельною ділянкою, просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково. Виділено ОСОБА_7 у власність в натурі частку із спільної сумісної часткової власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 згідно варіанта № 2 судової будівельно-технічної експертизи від 27 листопада 2014 року № 6-90-14, яка складається із житлової кімнати 1-4 площею 14,2 кв. м, житлової кімнати 1-5 площею 24,2 кв. м, дворову криницю залишено у спільному користуванні, що більше ідеальної частки в одиницях площі житлового будинку на 13,3 кв. м та менше ідеальної частки в одиницях вартості частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами на 15 130 грн 25 коп. і становить 28/100 вартості будинковолодіння.

Виділено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у власність в натурі частку із спільної сумісної часткової власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 згідно варіанта № 2 судової будівельно-технічної експертизи від 27 листопада 2014 року № 6-90-14, яка складається із коридора 1-1 площею 6,3 кв. м, приміщення ванної 1-2 площею 8,4 кв. м, житлової кімнати 1-3 площею 13,2 кв. м, житлової кімнати 1-6 площею 22,8 кв. м, кухні 1-7 площею 11,4 кв. м, добудови «а», хліва «Б», погреба «б». Дворову криницю залишено в спільному користуванні, що менше ідеальної частки в одиницях площі житлового будинку на 13,3 кв. м та більше ідеальної частки в одиницях вартості частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами на 15 130 грн 25 коп. і становить 72/100 вартості будинковолодіння.

Зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 замурувати дверні прорізи в стінах між приміщеннями 1-3 і 1-4, 1-5 і 1-6.

Зобов'язано ОСОБА_7 обладнати дверний проріз в зовнішній стіні приміщення 1-4 і встановити подвійні двері або обладнати тамбур, переобладнати приміщення 1-4 в коридор і кухню, обладнати в приміщенні 1-5 приміщення ванної.

Зобов'язано сторони переобладнати системи опалення, газопостачання, водопостачання, водовідведення окремими для кожної частини будинку.

Проведено розподіл прилеглої до будинковолодіння земельної ділянки на 2 власники згідно варіанту 2 судової будівельно-технічної експертизи від 27 листопада 2014 року № 6-90-14.

Виділено ОСОБА_7 у власність земельну ділянку для обслуговування виділеної йому частини житлового будинку та ведення господарства визначену точками: 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 11 площею 0,0250 га, яка позначена на плані зеленим кольором.

Виділено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у власність земельну ділянку для обслуговування виділеної їм частини житлового будинку та ведення господарства визначену точками: 11, 13, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 площею 0,0750 га, яка позначена на плані синім кольором.

Встановлено на земельній ділянці ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 земельний сервітут позначений точками: 8, 23, 24, 25, 26, 15, 16, 19, 20, 21, 2, 7, 8 на плані позначений червоним кольором, для водозабору, проїзду і проходу першим власником ОСОБА_7 Вирішено питання судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 26 листопада 2015 року рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково.

Встановлено порядок користування житловим будинком та надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 згідно з висновком експерта судової будівельно-технічної експертизи від 27 листопада 2014 року № 6-90-14.

Виділено в користування ОСОБА_7 наступні приміщення: частину житлової кімнати 1-6 площею 17,2 кв. м в житловому будинку «А1»; приміщення площею 12,0 кв. м в будівлі хліва «Б» (приміщення, що знаходиться над погребом «б»).

Виділено в користування ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 наступні приміщення:

житлову кімнату 1-3 площею 13,2 кв. м, житлову кімнату 1-4 площею 14,2 кв. м, житлову кімнату 1-5 площею 24,2 кв. м; приміщення площею 16,3 кв. м та приміщення площею 5,7 кв. м в будівлі хліва «Б».

Виділено в спільне користування ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6 наступні приміщення:

коридор 1-1 площею 6,3 кв. м, приміщення ванної 1-2 площею 8,4 кв. м, приміщення кухні 1-7 площею 11,4 кв. м, частину житлової кімнати 1-6 площею 5,6 кв. м; добудову «а», погріб «б», криницю.

Проведення наступних переобладнань: обладнання перегородки з дверним прорізом в приміщенні 1-6, розділивши його на коридор і житлове приміщення (додаток № 7 до висновку експертизи) покласти на ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

В решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що з 22 лютого 1976 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі.

08 жовтня 2004 року виконавчим комітетом Красилівської районної ради ОСОБА_7 на сім'ю із 4 чоловік, а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_5 ОСОБА_4 таОСОБА_6 видано ордер серії ХМО № 016240 на вселення до житлового приміщення − будинку по АДРЕСА_1.

Розпорядженням від 16 грудня 2004 року № 81 ОСОБА_7, ОСОБА_5 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вказаний будинок передано у спільну часткову власність.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 16 грудня 2004 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7, ОСОБА_5 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по 1/4 частині кожному.

Зазначений житловий будинок складається з чотирьох кімнат житловою площею 74,4 кв. м, а саме: кімнати 1-3 площею 13,2 кв. м; кімнати 1-4 площею 14,2 кв. м; кімнати 1-5 площею 24,2 кв. м; кімнати 1-6 площею 22,8 кв. м, а також кухні 1-7 площею 11,4 кв. м, ванної кімнати 1-2 площею 8,4 кв. м, коридору 1-1 площею 6,3 кв. м, загальна площа будинку становить 100,5 кв. м.

Рішенням Красилівської міської ради Хмельницької області від 28 липня 2005 року № 934 надано дозвіл ОСОБА_7 оформити документацію на добудову веранди до житлового будинку розміром 5 х 2,5 м, сарай розміром 10,0 х 4,5 м, погріб розміром 4,5 х 3,20 м на земельній ділянці площею 0,10 га.

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09 вересня 2005 року за ОСОБА_7, ОСОБА_5 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності зареєстровано житловий будинок (А1) загальною площею 100,5 кв. м, добудову (а) площею 8,4 кв. м, хлів (Б) площею 42,6 кв. м, погріб (б) площею 11,4 кв. м по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, щодо можливості визначення порядку користування житловим будинком надвірними будівлями і спорудами відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27 листопада 2014 р року № 6-90-14.

Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що прибудова до житлового будинку, сарай та погріб не належать йому та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, оскільки відповідно до матеріалів інвентарної справи Красилівського районного БТІ по будинку АДРЕСА_1 прибудова до житлового будинку, сарай та погріб були збудовані попереднім власником ОСОБА_8

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Демяносов

І.К.Парінова