Справа № 333/380/16-ц
Пр. № 2-о/333/37/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Сєроштановій Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Запорізьке міське Управління юстиції Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного встану про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 р. заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 05.01.2016 року у м.Севастополь АР Крим помер його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, місце реєстрації народження Н-Бобрівська сільська рада, Кримської області. Батько проживав та був зареєстрований на час смерті за адресою:02-99040, АДРЕСА_1. 06.01.2016 року відділом ЗАГС Гагарінського району м.Севастополь Російської Федерації було видано свідоцтво про смерть І-КМ №510067, актовий запис №25. Заявник є громадянином України та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Для переоформлення документів різного роду, пов'язаних із смертю батька заявник дізнався про те, що у зв'язку з тим, що свідоцтво про смерть його батька видано державою, яка окупувала територію України - АР Крим всі документи видані Російською Федерацією є недійсними. Заявник звернувся до Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції із заявою щодо державної реєстрації смерті батька, але йому було відмовлено. Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції надав відмову від 26.01.2016 року №76/02-03/3-04-37 ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть батька у зв'язку з тим, що надане свідоцтво не є підставою для проведення державної реєстрації смерті батька заявника на території України. Йому було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту смерті.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав.

Представник зацікавленої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив.

Запорізьке міське Управління юстиції Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно пункту 8 частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч.3 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року (далі Закон) зазначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим визначається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України Згідно ст.. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, може бути подана родичами померлого до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до розяснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в с. Н-Бобрівка, Кримської області, був зареєстрований за адресою: 02-99040, АДРЕСА_2.

05 січня 2016 року ОСОБА_2, перебуваючи у м. Севастополь, помер, про що вказує складене російською мовою «Свидетельство о смерти №25» від 06.01.2016 року, у якому зазначено, що ОСОБА_2 помер 05 січня 2016 року.

Згідно листа Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 26.01.2016 року №76/02-03/3-04-37 ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть батька було відмовлено у зв'язку з тим, що надане свідоцтво про смерть не є підставою для проведення державної реєстрації смерті батька заявника на території України.

Приписами ч.2 ст. 257-1 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації смерті її батька.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України.

Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 - 215, 223, 234, 251-257-1 ЦПК України, ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ч.3ст.49 ЦК України, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Запорізьке міське Управління юстиції Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного встану про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, за життя зареєстрованого за адресою: 02-99040, АДРЕСА_3, померлого 05 січня 2016 року в місті Севастополь, Автономної Республіки Крим.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І. Боровікова