Справа № 144/414/16-ц
У х в а л а

"01" квітня 2016 р.

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Герман О.С. розглянувши отриману 30 березня 2016 року позовну заяву виконувача обовязків керівника Бершадської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Теплицької лікарні планового лікування до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2016 року позивач виконувач обовязків керівника Бершадської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Теплицької лікарні планового лікування, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Відповідно до ст. 121 ч. 1 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: щодо позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою 1 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Подана заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 121 ЦПК України, а саме: не сплачено судовий збір.

Позивач просить стягнути витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину та посилається на ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину.

Позивач у позовній заяві посилається на п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому вважає що має пільги щодо сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже суд приходить до висновку, що відшкодування витрат закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину не є відшкодуванням матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому за подання позовної заяви про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину необхідно сплатити судовий збір відповідно до розміру ставок судового збору, за подання позовної заяви майнового характеру.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву виконувача обовязків керівника Бершадської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Теплицької лікарні планового лікування до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - залишити без руху.

Надати виконувачу обовязків керівника Бершадської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Теплицької лікарні планового лікування строк для усунення зазначених недоліків поданої заяви три дні з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя