АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1319/16 Справа № 203/4617/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Карпенко С. Ф. Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Котушенко С.П.,

за участі секретаря: Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи - Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_4, про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з таким позовом, посилаючись на те, що 08 січня 2015 року приблизно о 9 год. 50 хв. на перехресті пр. Кірова - вул. Ульянова в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його транспортного засобу «Nissan Note», державний номер НОМЕР_1, під його керуванням та транспортного засобу «Ford Fusion», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, в результаті чого транспортний засіб «Nissan Note» отримав механічні ушкодження та постановою від 11 лютого 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Українська охоронно-страхувальна компанія (ПрАТ «УОСК») відповідно до полісу № АС/9711877 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким розмір страхової суми (ліміту відповідальності) за щкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого при розмірі франшизи - 1000 грн., а транспортний засіб «Nissan Note» застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 939292 від 28 серпня 2013 року, за яким «СК «ВУСО» здійснило йому страхове відшкодування за ДТП в розмірі 47 770 грн. 34 коп..

Оскільки за висновком експерта № 06-03-15Р від 12 березня 2015 року вартість завданого йому матеріального збитку становить 88 765 грн. 59 коп., з якої вартість відновлюваного ремонту - 79 503 грн. 25 коп. і втрата товарної вартості - 9 262 грн. 34 коп., та він здійснив ремонт пошкодженого автомобіля, вартість відновлюваного ремонту якого відповідно до акту виконаних робіт № 8 від 01 квітня 2015 року склала 89 792 грн. 28 коп., при цьому сума витрат на ремонт автомобіля сплачена за договором страхування СК «ВУСО» в розмірі 47 779 грн. 34 коп. і залишок витрат в сумі 42 012 грн. 94 коп. був сплачений ним самим за рахунок власних коштів, а за отриманим від ПрАТ «УОСК» № 4631 від 20 травня 2015 року повідомленням йому належить до сплати страхове відшкодування у розмірі 1220 грн. 66 коп., позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 невідшкодовану шкоду в розмірі 50 054 грн. 62 коп..

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2015 року позов задоволено та вирішено питання про розподіл судових витрат по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Як вбачається зматеріалів справи, 08 січня 2015 року о 9 год. 50 хв. на перехресті пр. Кірова - вул. Ульянова в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Nissan Note», державний номер НОМЕР_1, під керуванням позивача та транспортного засобу «Ford Fusion», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого транспортний засіб позивача отримав механічні ушкодження та постановою від 11 лютого 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Українська охоронно-страхувальна компанія» (ПрАТ «УОСК») відповідно до полісу № АС/9711877 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого розмір страхової суми (ліміту відповідальності) за щкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого при розмірі франшизи - 1 000 грн..

Крім того, транспортний засіб позивача застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 939292 від 28 серпня 2013 року, за умовами якого ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» здійснено позивачу страхове відшкодування за ДТП в розмірі 47 770 грн. 34 коп..

Згідно висновку суб'єкта оціночної діяльності ЧП ОСОБА_5 за звітом № 06-03-15Р про оцінку ТЗ від 12 березня 2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ - ОСОБА_3, становить 88 765 грн. 59 коп., з яких вартість відновлюваного ремонту - 79 503 грн. 25 коп. і втрата товарної вартості - 9 262 грн. 34 коп..

Позивач здійснив ремонт пошкодженого автомобіля, вартість відновлюваного ремонту якого відповідно до акту виконаних робіт № 8 від 01 квітня 2015 року склала 89 792 грн. 28 коп. з урахуванням коливання та росту курсу долара США по відношенню до гривні, при цьому сума витрат на ремонт автомобіля сплачена за договором страхування СК «ВУСО» в розмірі 47 779 грн. 34 коп., що підтверджено страховою компанією «ВУСО», а залишок витрат в розмірі 42 012 грн. 94 коп. був сплачений позивачем за рахунок власних коштів згідно квитанції від 01 квітня 2015 року.

За повідомленням ПрАТ «УОСК» № 4631 від 20 травня 2015 року про прийняте рішення про подію, яка мала місце 08 січня 2015 року, позивачу належить до сплати страхове відшкодування у розмірі 1 220 грн. 66 коп., яке ним отримано до закінчення розгляду справи по суті від ПрАТ «УОСК».

Статтею 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) встановлено, що страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах обов'язкового ліміту відповідальності страховика.

Відповідно до ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 29 Закону передбачає, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом ТЗ з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Згідно п. 36.4 ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За таких обставин та виходячи з того, що ОСОБА_2 є винною особою в зазначеній ДТП; при розрахунку страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» застосувало п.16.17.1 договору добровільного страхування, за яким сума збитку розраховується пропорційно відношенню страхової вартості ТЗ в наступних випадках: коли дійсна вартість ТЗ, розрахована експертом на момент страхового випадку перевищує страхову суму більш ніж на 10 %, та згідно розділу 3 договору страхова сума на момент укладання договору складала 129 050 грн., а звітом ПрАТ «СК «ВУСО» від 09 лютого 2015 року визначено дійсну вартість застрахованого ТЗ на момент страхового випадку в розмірі 195 080 грн. 97 коп., що перевищує страхову суму більш ніж на 10 %, суд першої інстанції, керуючись названими нормами закону, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 50 054 грн. 62 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, яка складається із суми сплаченої на відновлення майна - 89 792 грн. 28 коп. та втрати товарної вартості майна - 9 262 грн. 34 коп., за мінусом виплаченого ПрАТ «СК «ВУСО» страхового відшкодування - 47 779 грн. 34 коп. і страхового відшкодування ПрАТ «УОСК» - 1220 грн. 66 коп., в межах ліміту відповідальності за мінусом франшизи.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційнійскарзі про безпідставне стягнення з нього вказаної суми страхового відшкодування за недоведеністю належними доказами вартості завданого позивачу матеріального збитку не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи, нормах діючого законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та фактично зводяться до переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України з урахуванням того, що суду не було надано будь-яких доказів, які б спростовували вищезазначені висновки щодо дійсної вартості відновлюваного ремонту та втрати товарної вартості ТЗ позивача, ніяких клопотань про виклик та допит експертів, витребування інших доказів, проведення відповідних експертиз відповідачем не заявлялося. При цьому його письмові пояснення в судовому засіданні апеляційного суду щодо включення у звіті № 06-03-15Р про оцінку ТЗ до розрахунку відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля розміру податку на додану вартість спростовуються змістом зазначеного звіту, яким такий податок в цей ремонт не враховувався.

А посилання скаржника на непред'явлення позивачем вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика не відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України у справі 6-2808цс15, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована; у разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Безпідставні і доводи скарги про невідповідність п.16.17.1 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 939292 від 28 серпня 2013 року вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки порядок укладення такого договору регулюються Правилами добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), затвердженими Укрстрахнаглядом від 25 березня 1997 р. N 19-1, яким не суперечить зміст зазначеного договору в частині розрахунку суми збитку пропорційно відношенню страхової вартості ТЗ.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: