РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ :

24 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2В . про стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у розмір і ? ч. з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.06.2016 року і до закінчення їхнім сином навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що після розірвання шлюбу між нею і відповідачем їхній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишився проживати з нею та до теперішнього часу перебуває на її утриманні, оскільки з 01.09.2015 року по теперішній час навчається в Одеському національному університеті ім. І.І. Мечникова за денною формою навчання за напрямом підготовки «психологія» за контрактом, вартість якого становить 57524,00 грн., але відповідачі відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу їх синові.

В судовому засіданні позивач підтримала позов, а відповідач категорично заперечував проти задоволення позову та подав адресовані суду свої письмові заперечення на позов, які приєднані судом до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 05.11.2002 року, та від цього шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу між сторонами залишився проживати з матірю позивачем ОСОБА_1 (а.с.4, 5, 6).

На підставі судового рішення відповідач сплачував аліменти позивачу на утримання їхнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття.

Як вбачається з довідки Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова № ВК-572/с від 13.06.2016 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 13.08.2015 року навчається в ОНУ ім. І.І. Мечникова за денною формою навчання за напрямом підготовки «психологія» за контрактом (наказ про зарахування на 1-й курс № 52-04 від 13.08.2015 р., орієнтований строк закінчення навчання 30.06.2019 р.) (а.с.8).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, визначених у статті 182 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач працює у Головному управлінні Національної поліції в Одеській області на посаді старшого інспектора та її середньомісячний заробіток за період з березня по вересень 2016 року становить біля 6830,00 грн. Будь-які інші джерела доходів у позивача та її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутні.

Інших дітей, в тому числі неповнолітніх, та/або непрацездатних утриманців у позивача не має.

Відповідно до укладеного між позивачем з ОНУ ім. І.І. Мечникова договором № 26-1-138-2015 про індивідуальну підготовку бакалавра, загальна вартість навчання її сина ОСОБА_3 за чотири роки становить 57524,00 грн., з яких станом на дату судового розгляду даної справи позивачем вже сплачено 19223,00 грн., що підтверджується квитанцією №ПН7245 від 08.09.2015 р., квитанцією № ПН6661 від 09.022016 р. та квитанцією № ПН4495 від 09.09.2016 р.

Відповідно до наказу начальника ГУ МВС України в Одеській області № 211 о/с від 17.04.2014 р. позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п . 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с.20), та з вказаного часу відповідач не працює, що підтверджується його трудовою книжкою серії НО № 11-512, яка була досліджена судом в судовому засіданні.

Як слідує з довідки Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси № 466/02 від 23.09.2016 р., відповідач отримує пенсію за вислугу років у розмірі 3001,12 грн.

З 2004 року відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та від цього шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17, 22).

При цьому, дружина відповідача є інвалідом 2-ї групи внаслідок загального захворювання, в звязку з чим отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1130,00 грн.

Як вбачається з консультативного висновку лікаря ангіохирурга від 03.06.2016 р., дружині відповідача рекомендовано обмеження статичних навантажень та з 09.02.2016 р. прийом двічі на добу інєкцій препарату «Клексан» по 0,2 мл., вартість якого становить біля 160 грн.-180 грн. на добу.

З огляду на наведене, суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що в звязку з забороною за станом здоровя статичних навантажень для його дружини, він змушений постійно знаходиться вдома з метою догляду за дружиною та їхньою малолітньою дитиною, що в своє чергу унеможливлює його працевлаштування на даний час.

Судом не встановлено існування будь-яких інших джерел доходів у відповідача, його дружини та їхнього малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що на час судового розгляду даної справи матеріальне становище позивача та її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, набагато краще ніж матеріальне становище відповідача та членів його сімї, оскільки, виходячи з розміру заробітку позивача, на неї та її сина ОСОБА_8 приходиться приблизно по 3415,00 грн. (6830,00 грн. : 2=3415,00 грн.) на місяць, а виходячи із розміру пенсії відповідача та його дружини, на кожного з них та на їх малолітнього сина приходиться по 1377,04 грн. (3001,12грн.+1130,00грн.:3=1377,04 грн.) на місяць, що в свою чергу свідчить про те, що станом на цей час відповідач за своїм матеріальним становищем не має можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 28 жовтня 2016 року.

Суддя Н.А. Ільченко