провадження № 2/760/98/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини разом з матір'ю та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини разом з батьком, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

15.07.2015 позивач звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визначити місце проживання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю, залишивши доньку на її утриманні та вихованні за адресою: АДРЕСА_1

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 12.02.2011 сторони уклали шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони спільного господарства не ведуть та разом не проживають., дитина на момент пред'явлення позову проживає з відповідачем, однак спільної згоди щодо місця проживання дитини сторони не дійшли.

Так, відповідач самовільно, без узгодження з позивачем, забрав доньку з молодшої групи ДНЗ № 5/489, відкріпив її від лікаря, що надає первинну медичну допомогу. У зв'язку з протиправними діями відповідача позивач зверталася із заявою про кримінальне правопорушення до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Позивач просила визначити місце проживання з нею, оскільки відповідач не має офіційного місця проживання та не має стабільного доходу.

У свою чергу ОСОБА_1 посилається на те, що має квартиру за адресою: АДРЕСА_2, у якій створені належні умови для проживання та розвитку дитини, скарг від мешканців будинку, сусідів та членів сім'ї щодо порушення позивачем громадського порядку ніколи не надходило.

Позивач зазначила, що з 20.05.2015 вона перебуває на обліку в Солом'янському районному центрі зайнятості та отримує дохід у вигляді грошової допомоги по безробіттю, а тому має можливість матеріально забезпечувати та утримувати неповнолітню доньку.

Відповідач проти позову заперечував та подав зустрічну позовну заяву, у якій просив визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком, за адресою: АДРЕСА_3.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтував тим, що у вересні 2014 року з метою проведення часу зі своєю донькою ОСОБА_3 прийшов до квартири ОСОБА_1 та виявив, що мати дитини не доглядає належним чином за донькою, у зв'язку з чим дитина захворіла і потребувала лікування. А неохайний зовнішній вигляд дитини вказував на те, що мати не приділяє дитині належної уваги.

Фактично з вересня 2014 року дитина проживає разом з батьком. ОСОБА_3 зауважив що у квартирі АДРЕСА_4, у якій він на даний час проживає з дитиною та своєю матір'ю, створені належні умови проживання для дитини, які відповідають вимогам житлового приміщення. Мати ОСОБА_3 допомагає йому здійснювати догляд за дитиною. Донька відвідує дитячий садочок, факультативні заняття. За час проживання окремо від доньки ОСОБА_1 не проявляла належної уваги до доньки, не прагнула зустрічей з нею.

Оскільки ОСОБА_3 створив усі належні умови для проживання, виховання своєї доньки, він просив суд визначити місце проживання дитини разом з батьком.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали первісний позов і просили відмовити у задоволенні зустрічного позову, а відповідач та його представник просили задовольнити зустрічний позов і заперечували проти первісного.

Представник Служби у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації у судове засідання у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі (а. 52).

Представник Служби у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі та просив суд вирішити справу на підставі вимог чинного законодавства (а. 65; 126).

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

Сторони зареєстрували шлюб 12.02.2011, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 92. Цей факт встановлений на підставі свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 12.02.2011 (а.с. 14).

Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 07.07.2011, про що в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 1814 (а.с. 15).

Згідно з рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.10.2015, яке набрало законної сили 23.10.2015, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 149-150).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.09.2011, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зарембою О. В., ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_5, загальною площею - 26,30 кв. м., яка складається з однієї кімнати житловою площею - 15,90 кв. м. (а.с. 24-25).

Актом обстеження умов проживання від 22.09.2015, затвердженим начальником Служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, було встановлено, що квартира АДРЕСА_5 складається з однієї кімнати, яка обладнана всіма комунальними зручностями: водо-, газо- та електропостачанням. Санітарно-гігієнічні умови утримання житла задовільні. За результатом проведено обстежено було зроблено висновок, відповідно до якого умови для проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 задовільні, за умови придбання необхідних додаткових меблів (а.с. 97).

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Солом'янському районному центрі зайнятості з 20.05.2015 та їй наданий статус безробітного. Цей факт встановлений на підставі довідки Київського міського центру зайнятості в Солом'янському районі м. Києва № 1840 від 07.07.2015 (а.с 17). У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що на теперішній час працевлаштована дизайнером.

Згідно з характеристикою начальника житлово-експлуатаційної дільниці № 902 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» № 335/45 від 14.07.2015 за час проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 скарг з боку мешканців будинку, сусідів та членів сім'ї, які пов'язані з порушенням нею громадського порядку не надходило (а.с. 27).

З 02.02.2015 неповнолітня ОСОБА_5 вибула з молодшої групи дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 5/486 Служби безпеки України у м. Києві. Цей факт встановлений на підставі довідки завідувача ДНЗ № 5/489 СБУ Снігур С. Д. від 07.07.2015 № 18 (а.с. 20).

Згідно з талоном про відкріплення пацієнта від лікаря, що надає первинну медичну допомогу, який виданий Комунальним некомерційним підприємством «Центр перинної медико-санітарної допомоги №2» Солом'янського району м. Києва, 13.02.2015 неповнолітня ОСОБА_5 була відкріплена від лікаря, який надавав первинну медичну допомогу (а.с. 19).

Відповідно до листа в.о. заступника директора з охорони дитинства та материнства Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Святошинського району м. Києва № 82 від 09.07.2015, неповнолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в журналі дитячої мережі філії № 2 КНП «ЦПМСД № 1» Святошинського району м. Києва не зареєстрована (а.с. 18).

З 03.10.2014 ОСОБА_5 відвідує заняття в громадській організації «Жива планета» Київського кінноспортивного клубу «Аргамак». Оплату за заняття здійснює її батько ОСОБА_3 Цей факт встановлений на підставі довідки Подільського відділення м. Києва громадської організації «Жива планета» від 20.07.2015 (а.с. 78).

З 07.06.2015 ОСОБА_5 відвідує заняття в хореографічній студії «Благо». Оплату за заняття здійснює її батько ОСОБА_3 Після занять із закладу дитину забирає ОСОБА_3 або няня ОСОБА_8 Цей факт встановлений на підстав довідки ФОП ОСОБА_9 від 15.07.2015 (а.с. 79).

Відповідно до довідки завідувача ДНЗ (ясла-садок) «Золотий колосок» № 5 від 02.02.2016 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує ДНЗ (ясла-садок) «Золотий колосок» з 01.09.2015 (а.с. 169).

Згідно з випискою завідувача ДНЗ (ясла-садок) «Золотий колосок» Савенко Л. І. від 02.02.2016, ОСОБА_5 була в навчальному закладі: з 01.09.2015 по 03.09.2015; з 15.09.2015 по 18.09.2015; з 28.09.2015 по 30.09.2015; 01.10.2015, 02.10.2015, з 16.10.2015 по 22.10.2015; в листопаді 2015 та грудні 2015 дитячий садок не відвідувала, у зв'язку з сімейними обставинами (а.с. 170).

ОСОБА_3 за період відвідування неповнолітньою ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Золотий колосок» зарекомендував себе як батько, який піклується про дитину, постійно приводить та забирає її вчасно, відвідує батьківські збори, бере участь в організаційній діяльності начального закладу, піклується про стан здоров'я дитини, дитина завжди доглянута. Цей факт встановлений на підставі характеристики ОСОБА_3, яка складена вихователями ДНЗ «Золотий колосок» (а.с. 147).

Згідно з характеристикою від 27.10.2015, виданою виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, громадського порядку не порушував (а.с. 146).

Малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, виявляє відповідний віковим стандартам рівень психічного розвитку. У дитини визначаються добрі потенційні здібності та достатні актуальні можливості когнітивних процесів (пам'яті, мислення), гарний для віку обсяг уявлень та обізнаності щодо оточуючого світу, висока пізнавальна активність. Під час проведення психологічного дослідження було визначено позитивний мікросоціальний (сімейний) та педагогічний вплив з боку батька на психологічний стан та розвиток доньки ОСОБА_5 Цей факт встановлений на підставі висновку експертного дослідження № 2-16/11 фахівця у галузі судово-психологічної експертизи від 16.11.2015 (а.с. 136-142).

У квартирі АДРЕСА_6 проживають: ОСОБА_3, ОСОБА_5 та бабуся ОСОБА_5 - ОСОБА_11; у результаті проведеного обстеження будинку було встановлено, що умови проживання задовільні, квартира облаштована всіма необхідними умовами, які необхідні для всебічного розвитку дитини, дитина забезпечена продуктами харчування, одягом та іграшками. Цей факт встановлений на підставі акту на предмет проживання комісії у складі депутата, соціального фахівця, сусіда, двірника (а.с. 96).

Відповідно до рішення № 14 від 29.10.2015 (протокол № 20) та рішення № 19 від 17.12.2015 (протокол № 23) комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_1 рекомендовано дійти спільної згоди щодо дотримання вимог статті 157 СК у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відвідувати психолога Києво-Святошинського центру соціально-психологічної реабілітації населення та його інформування з питань подолання наслідків Чорнобильської катастрофи (а.с. 144-145; 182-183).

Києво-Святошинська районна державна адміністрації Київської області, як орган опіки та піклування, надала висновок від 21.12.2015 року № Д 137769.3335.2, в якому зазначила, що на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації від 17.12.2015 № 19 (протокол № 23) орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державній адміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_7 (а.с. 157-158).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги належить задовольнити повністю, а у задоволенні зустрічних відмовити з таких підстав.

Конвенція про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплює, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частиною першою статті 160 СК «Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків».

Відповідно до частини першої статті 161 СК «Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення».

При вирішенні зазначеного спору, суд констатує, що обоє батьків проявляють належну увагу до дитини, прагнуть спілкуватися з нею, виховувати її, утримувати, піклуються про її здоров'я, навчання, фізичний, духовний і моральний розвиток.

Зазначений висновок суд зробив на підставі пояснень сторін, письмових доказів: характеристик, актів обстеження умов проживання сторін, експертного дослідження у галузі судово-психологічної експертизи, показань свідків, які кореспондувалися з наявними у справі письмовими доказами.

Так, свідки з боку позивача: ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили, що ОСОБА_1 належно виконувала обов'язки матері, виховувала доньку, доглядала з нею, водила у дитячий садочок, забезпечувала медичний догляд, у квартирі створені належні умови проживання дитини.

Свідки з боку відповідача: ОСОБА_15 та ОСОБА_16 зазначили, що ОСОБА_3 піклується про свою доньку, приводить та забирає її з дитячого садочка, ходить з нею на прогулянки, дитина завжди виглядає охайною, доглянутою, має хороший настрій.

Однак, суд звертає увагу на те, що дитина від народження проживала з матір'ю. Сторони з березня 2014 року проживають окремо. У вересні 2014 року ОСОБА_3 без згоди ОСОБА_1 забрав дитину з місця її проживання. Аргумент, що дитина хворіла і потребувала лікування, є важливим, однак не є підставою для відібрання дитини у матері і не свідчить про неналежне виконання нею своїх обов'язків. Крім того, як повідомила свідок ОСОБА_16, яка є вихователем у дитячому садочку «Золотий колосок», ОСОБА_17 у листопаді - грудні 2015 року не відвідувала садочок, оскільки також хворіла, проживаючи у цей час разом з батьком.

Твердження ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 не має бажання повернути дитину, спростовується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема, зверненнями ОСОБА_1 до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві та Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо неправомірних дій ОСОБА_3, який забрав спільну малолітню дитину (а.с. 186, 187), а також зверненням ОСОБА_1 до суду з первісним позовом про визначення місця проживання дитини з матір'ю.

Суд не враховує висновок Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, як органу опіки та піклування від 21.12.2015 року № Д 137769.3335.2 щодо доцільності визначення місця малолітньої ОСОБА_5 разом з батьком, оскільки зі змісту зазначеного рішення випливає, що це питання вирішувалося односторонньо, на підставі характеристики ОСОБА_3, акту обстеження умов його проживання та довідки про відвідування дитиною дитячого садка. При цьому не враховувалися інтереси дитини, ставлення матері до виконання своїх обов'язків, не досліджувалися причини та обставини зміни місця проживання дитини.Орган опіки та піклування не мав правового механізму та достатніх правових знань для вирішення такого спору.

Вирішуючи спір про місце проживання малолітньої ОСОБА_5, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік, стать та інтереси дитини, її потребу у материнському догляді та вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_5 з її матір'ю ОСОБА_1

При цьому суд керується принципом 6, закріпленим у Декларації прав дитини від 20.11.1959, який передбачає, що малолітня дитина не повинна, крім виняткових обставин, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Враховуючи вік дитини, рівень її розвитку щодо можливості висловити свою думку з приводу спору, те, що особиста участь у розгляді справи може завдати дитині душевного болю, надмірну емоційність і хвилювання, суд вважає, що особиста участь дитини у розгляді справи не доцільна.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного.

Розподіляючи судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись Декларацією прав дитини від 20.11.1959, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, Законом України «Про охорону дитинства», статтями 19, 160, 161 СК, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини разом з матір'ю - задовольнити повністю.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з її матір'ю - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини разом з батьком - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко