Справа №592/8101/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Корольова Г. Ю.
Номер провадження 22-ц/788/364/16 Суддя-доповідач - Ільченко О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - технічне підприємство «Преобразователь+»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 січня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - технічне підприємство «Преобразователь+», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк»

про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

26 серпня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який уточнивши, мотивувала тим, що 14 червня 2013 року ПАТ «Банк «Демарк» та її чоловік ОСОБА_4 уклали договір застави майнових прав на грошовий депозит № 754/1, за яким ОСОБА_4 передав у заставу Банку право вимоги на отримання депозитного вкладу у сумі 1 150 000 грн. в разі невиконання зобов'язань ТОВ «ВТП «Преобразователь+» перед Банком за кредитним договором від 14 червня 2013 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, вона єдина прийняла спадщину на грошові вклади, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом. Внаслідок невиконання ТОВ «ВТП «Преобразователь+» умов кредитного договору, Банком було списано з депозитного рахунку спадкодавця кошти на погашення кредитної заборгованості.

Тому, посилаючись на те, що вона сплатила борг як майновий поручитель та до неї перейшли права кредитора, просила суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 1036555,56 грн., інфляційні нарахування у розмірі 533 826,12 грн. та 3 % річних у розмірі 44011,13 грн., вирішити питання судових витрат.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 січня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ВТП «Преобразователь+» на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 1036555,56 грн., а також суму інфляційних збитків у розмірі 11857,47 грн. та суму 3% річних у розмірі 13035 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «ВТП «Преобразователь+», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. При цьому зазначає, що кредитор безпідставно здійснив списання грошових коштів з депозитного рахунку померлого поручителя ОСОБА_4 в рахунок погашення кредиту, порушивши при цьому норми спадкового права, зокрема, банком не пред'явлено вимоги до спадкоємця протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини відповідно до ст. 1281 ЦК України. Вважає, що у зв'язку з тим, що кредитор не пред'являв вимогу до позивача про стягнення заборгованості, тому у останнього не виникло право вимоги до відповідача. Вказує, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, так як його права були порушені неправомірними діями кредитора, а не відповідача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з невиконанням зобов'язання щодо повернення кредитних коштів ТОВ «ВТП «Преобразователь+» перед ПАТ «Банк «Демарк», Банк здійснив списання коштів з депозитного рахунку, на який існувало обтяження згідно договору застави, а тому позивачка, як спадкоємиця майнового поручителя має право вимоги щодо повернення списаних сум з боржника.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду, оскільки він зроблений у зв'язку з незастосуванням норм матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2013 року між ПАТ «Банк «Демарк» та ТОВ «ВТП «Преобразователь+» укладено кредитний договір № 754, за умовами якого останньому Банком надано кредит у розмірі 1 000 000 грн. з кінцевим терміном погашення по 12 червня 2014 року згідно графіку погашення суми основної заборгованості (а.с. 166-168).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаною кредитною угодою, 14 червня 2013 року ПАТ «Банк «Демарк» та ОСОБА_4 уклали договір застави майнових прав на грошовий депозит № 754/1, за яким ОСОБА_4 передав у заставу Банку право вимоги на отримання депозитного вкладу у сумі 1 150 000 грн. (а.с. 8 - 9).

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 18).

14 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до Першої чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого чоловіка. При цьому, в заяві вона вказувала, що їй відомо про те, що саме спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги та задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (а.с. 86).

Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є дочками померлого ОСОБА_4 та позивачки, що підтверджується свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу (а.с. 90, 92), звернулися до Першої чернігівської державної нотаріальної контори із заявами про відмову у прийнятті належної їм частки спадщини, що залишилися після батька, на користь дружини ОСОБА_3 (а.с. 89, 92).

14 квітня 2014 року державний нотаріус звернувся до ПАТ «Банк «Демарк» з листом щодо надання інформації про наявність грошових вкладів відкритих на ім'я ОСОБА_4 та заповідального розпорядження для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 94).

29 квітня 2014 року Банк надав нотаріальній конторі відповідь, що у ОСОБА_4 наявний депозитний рахунок «Зимова казка» № 394474 від 11 січня 2011 року на суму залишку 1 150 000 грн. на який існує обтяження, а саме право вимоги коштів за договором строкового банківського вкладу (депозиту), згідно договору застави № 754/ 1 від 14 червня 2013 року, зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 18 червня 2013 року, реєстраційний номер 13748998 (а.с. 95).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_3 27 травня 2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, в тому числі і на ? частину грошового вкладу з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що зберігається у ПАТ «Банк «Демарк» на вкладному (депозитному) рахунку згідно до договору строкового банківського вкладу (депозиту) з правом поповнення «Зимова казка» № 394474 від 11 січня 2011 року із сумою залишку 1150000 грн. на поточному рахунку (а.с. 111).

12 червня 2014 року ПАТ «Банк «Демарк» повідомляв ОСОБА_3 про те, що згідно умовами кредитного договору № 754 від 14 червня 2013 року частину кредитних коштів в сумі 750 000 грн. та відсотків за травень 2014 року в сумі 25763,89 грн. перенесено на рахунки простроченої заборгованості, тому в разі невиконання боржником вимог Банку по сплаті простроченого боргу в строк до 13 червня 2014 року, буде здійснено погашення боргу за рахунок заставного майна, тобто депозиту, майнові права на який передані кредиторові за Договором № 754/1 застави майнових прав на грошовий депозит від 14 червня 2013 року, що вбачається із листа ПАТ «Банк «Демарк» наданого до апеляційного суду.

13 червня 2014 року ПАТ «Банк «Демарк» направив на ім'я ОСОБА_3 повідомлення про те, що Банк здійснив списання коштів з вказаного депозитного рахунку спадкодавця ОСОБА_4 у сумі 1 036 555, 56 грн., із яких 1000000 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 10 791,67 грн. - відсотки та 25763,89 грн. - прострочені нараховані відсотки. Списання коштів здійснено у зв'язку з прострочкою виконання зобов'язань ТОВ «ВТП «Преобразователь+» за кредитним договором від 14 червня 2013 року та на виконання п. 3.2.1 договору застави (а.с. 10).

30 червня 2015 року позивачка рекомендованим повідомленням направляла лист - вимогу на адресу відповідача, в якій просила повернути їй протягом 10 діб з дня отримання вимоги кошти, які були списані Банком в рахунок погашення заборгованості (а.с. 12 - 14), але відповіді не отримала.

За п. 3.2.1 договору застави майнових прав на грошовий депозит № 754/1 від 14 червня 2013 року заставодавець уповноважив Банк здійснювати списання коштів з депозитного рахунку та направляти їх на погашення строкової або простроченої заборгованості за кредитним договором.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про заставу» предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Таким чином, ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_4, відповідно до неї перейшли майнові права, що складають предмет застави.

Разом з тим, за змістом ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

В даному випадку обтяжувачем це не було дотримано.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що завчасно відповідної вимоги про стягнення коштів з депозитного рахунку ПАТ «Банк «Демарк» до позивачки не пред'являв. Як встановлено в апеляційному суді, письмової згоди на списання коштів позивачка не надавала, документальних підтверджень про це не надано і третьою особою - Банком.

Таким чином, ПАТ «Банк «Демарк» здійснив списання коштів з депозитного рахунку померлого вкладника без письмового розпорядження на це ОСОБА_3, яка набула права власності на ? частину вкладу згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 травня 2014 року (а.с. 111), що свідчить про те, що обраний спосіб захисту по списанню в односторонньому порядку коштів на погашення кредитної заборгованості не ґрунтується на вимогах закону. За цих умов не можуть вважатись і вимоги позивача до боржника за кредитним договором такими, що ґрунтуються на законі.

Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував, а тому за відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_3, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2; 309 ч.1 п.п. 1, 4; 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - технічне підприємство «Преобразователь+» задоволити, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 січня 2016 року скасувати.

ОСОБА_3 у задоволенні позову про стягнення коштів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - технічне підприємство «Преобразователь+» судовий збір за апеляційний розгляд справи в сумі 4019,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -