233 № 233/1415/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., при секретареві Мазепа Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з заявою, ОСОБА_1 просить встановити факт смерті її баби ОСОБА_2, посилаючись на те, що 26 лютого 2016 року в м. Донецьку померла її баба ОСОБА_2.

У звязку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть було видане органом, розташованим на тимчасово неконтрольованій території України, у неї відсутня можливість зареєструвати факт смерті баби в органах реєстрації актів цивільного стану України. Встановлення факту смерті потрібно їй для отримання допомоги на поховання та оформлення спадкових прав на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про повне підтримання заявлених вимог та про розгляд справи у її відсутність (а.с.23).

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.22).

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1). Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч.2). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч.4).

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, яка відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» взята на облік Управлінням соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, що підтверджується довідкою від 04 вересня 2015 року за № НОМЕР_1 (а.с.12).

Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори 25 жовтня 2013 року за реєстровим № 2-116, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належні їй майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалось, все те, що за законом буде їй належати на день смерті та на що за законом вона буде мати право - заповіла ОСОБА_1 (а.с.7).

За твердження заявника, 26 лютого 2016 року у м. Донецьку Донецької області Україна померла її баба ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказаний факт підтверджується фототаблицею із зображенням могили ОСОБА_2 (а.с.24-25), та листом-замовлення на організацію поховання ОСОБА_2, померлої 26.02.2016 року.

Також, зазначений факт підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які засвідчили факт смерті ОСОБА_2 26 лютого 2016 року у м. Донецьку Донецької області.

Таким чином, наявність таких доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, оскільки отримання будь-яких інших доказів через не роботу відділень УДППЗ «Укрпошта» на вказаній території та інших державних органів робить неможливим отримання офіційної інформації про смерть особи.

В той же час, суд не приймає як допустимий доказ копію лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2 № 21 від 26 лютого 2016 року, виданого КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9 м. Донецька» (а.с.6), оскільки зазначений документ виданий установою на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, у звязку з чим є недійсним та не створює правових наслідків.

Заявник зверталась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції з приводу державної реєстрації смерті ОСОБА_2, та останній листом від 22.03.2016 року № 555/03.2-38 надав їй розяснення щодо виконання умов для реєстрації смерті ОСОБА_6 (а.с.13).

З огляду на викладене та ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 на території України є обєктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник ОСОБА_1, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті ОСОБА_6, що надасть можливість отримати заявником видане державним органом України свідоцтво про смерть та в подальшому оформити спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_6, та отримати допомогу на поховання.

За таких обставин, заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст.257-1, ст. 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити, встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, померлої 26 лютого 2016 року у м. Донецьк, Донецької області, Україна.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш