Справа № 204/6487/15-ц
Провадження № 2/204/585/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 1 830 694,60 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 30 вересня 2014 року ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 40 000,00 доларів США, що в гривневому еквівалентні за курсом НБУ становить 872 904,00 грн. станом на 17.09.2015 року (1 долар США=21,8226 гривень), які відповідач зобовязався повернути до 30 січня 2015 року. Строк повернення позики не продовжувався. Свої зобов'язання за Договором Позикодавець виконав, передавши Позичальнику суму грошових коштів у розмірі 40 000,00 доларів США, що в гривневому еквівалентні становить 872 904,00 грн. В порушення умов договору, відповідачем до теперішнього часу суму позики не повернуто. Крім того, відповідач ухиляється від виконання умов договору в частині повернення позики та уникає спілкування. Згідно п.12 договору позики Позичальник зобов'язується сплачувати Позикодавцю за користування отриманими у позику коштами, винагороду у розмірі 1,5 % від суми запозичених коштів за кожен місяць користування коштами, та виконати зобов`язання у повному обсязі у строки передбачені цим договором. Строк сплати винагороди не пізніше останнього календарного дня кожного поточного місяця. Розрахунок 1,5% винагороди становить 7 800,00 доларів США, що еквівалентно 151 038, 90 грн. Згідно пункту 8 договору позики при порушенні Позичальником строку встановленого для повернення позики, останній зобов'язаний сплатити на користь Позикодавця пеню у розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен день прострочення. Сума пені складає - 806 751,70 грн. Таким чином, сума боргу складає: основна сума боргу - 872 904,00 гривень, 1,5 % - 151 038, 90 гривень, 0,5% пені за прострочення повернення грошових коштів - 806 751, 70 гривень, а загалом - 1 830 694,60 грн. На підставі вищевикладеного Позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до договору позики від 30.09.2014 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 кошти у розмірі 40 000,00 доларів США, зі строком повернення до 30.01.2015 року (а. с. 6-7).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до положень ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.

Крім цього, ч. 2 цієї статті визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Факт отримання відповідачем вказаної в договорі суми грошових коштів підтверджується розпискою від 30.09.2014 про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 40 000,00 доларів США, складеною ОСОБА_2 (а. с. 5).

Відповідно до умов договору Позивач свої зобов'язання за договором позики виконав в повному обсязі, що підтверджується відповідною розпискою.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач в порушення умов договору позики суму позики у визначений сторонами строк, тобто до 30.01.2015 року, не повернув.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Враховуючи викладені обставини, суд вважає доведеною ту обставину, що дії Відповідача щодо не повернення Позивачу суми позики є порушенням взятих на себе зобовязань та умов договору позики, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з Відповідача суми боргу за договором позики у розмірі 40 000,00 доларів США є законними та обґрунтованими, в повному обсязі доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Так, згідно п. 12 договору позики від 30.09.2014 року сторони обумовили розмір процентів за коритсування позикою, відповідно до якого позичальник зобов'язується сплачувати Позикодавцю за користування отриманими у позику коштами, винагороду у розмірі 1,5 % (півтора відсотка) від суми запозичених коштів за кожен місяць користування коштами, та виконати зобовязання у повному обсязі у строки передбачені цим договором. Строк сплати винагороди не пізніше останнього календарного дня кожного поточного місяця.

1,5 % від суми позики становить: 40 000,00 х 1,5 % = 600,00 доларів США.

Повних місяців користування позикою 13 (з вересня 2014 року по 25 вересня 2015 року момент звернення до суду з позовом). Таким чином загальний розмір винагороди за користування позикою становить: 600 х 13 = 7 800,00 доларів США.

З огляду на наведене, враховуючи той факт, що Відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, позовні вимоги в частині стягнення винагороди у вигляді 1,5 % від суми заборгованості у розмірі 7 800,00 доларів США за договором позики від 30.09.2014 року підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення пені суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 8 Договору позики від 30.09.2014 року сторони досягли згоди, що при порушенні Позичальником строку встановленого для повернення позики, останній зобов`язаний сплати на користь Позикодавця пеню у розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен день простроченя.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно; якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Дослідивши розрахунок пені наданий позивачем, суд приходить до висновку що він проведений не вірно. 872 904,00 грн. х 0,5% х 184 днів прострочення дорівнює 803 071,68 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача, а отже позовні вимоги в частині стягнення пені з відповідача підлягають частковому задоволенню.

Згідно розяснень наданих у пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, відповідно до частини першої статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на 09.02.2016 року НБУ встановив офіційний курс валюти: 1 долар США - 25,89 грн. Таким чином, 47 800 доларів США х 25,89 грн. - дорівнює 1 237 542,00 грн. Заборгованість складається з: основної суми боргу 40 000,00 доларів США, що еквівалентно 1 035 600,00 грн.; 1,5 % винагороди 7 800,00 доларів США, що еквівалентно 201 942,00 грн.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Позивач у своїх вимогах просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором, що станом на 17.09.2015 року згідно офіційного курсу НБУ за 1 долар 21,8226 грн., становить 40 000,00 доларів США дорівнює 872 904,00 грн., та 7 800,00 доларів США дорівнює 151 038,90 грн. Оскільки суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог, то позов повинен бути задоволений в межах заявлених позовних вимог у зазначеному розмірі.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з Відповідача суми грошових коштів за договором позики у загальному розмірі 1 827 014,58 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 6 090,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 525, 526, 546, 546, 549, 550, 551, 610, 611, 1046, 1048, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 57-61, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 120) заборгованість за договором позики від 30.09.2014 року у розмірі 40 000,00 доларів США (сорок тисяч доларів США, 00 центів), що за курсом НБУ станом на 17.09.2015 року становить еквівалент 872 904,00 грн. (вісімсот сімдесят дві тисячі дев`ятсот чотири гривні, 00 копійок); винагороду за договором позик від 30.09.2014 року у розмірі 7 800,00 доларів США (сім тисяч вісімсот доларів США, 00 центів), що за курсом НБУ станом на 17.09.2015 року становить еквівалент 151 038,90 грн. (сто п`ятдесят одна тисяча тридцять вісім гривень, 90 копійок), пеню за період з 17.03.2015 року по 17.09.2015 року у розмірі 803 071,68 грн. (вісімсот три тисячі сімдесят одна гривня, 68 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 120) судовий збір у розмірі 6 090,00 грн. (шість тисяч дев`яносто гривень, 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез