АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2844/16 Справа № 204/2746/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Миколаїіна, про визнання договорів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, який уточнив в ході слухання справи, посилаючись на те, що 19.08.2013 р. між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 50010111, згідно з яким він отримав кредит у сумі 184306 грн.46 коп., еквівалент суми кредиту 22675 дол. 50 цен. США, строком на 60 місяців зі сплатою 9,90 % на придбання автомобіля марки Фольксваген модель Гольф VІІ. Спосіб надання кредиту: перерахування на рахунок № 6200 у банку AT «ОСОБА_4 Аваль» м.Дніпропетровськ, одержувач: ТОВ «Гранд Авто». Для забезпечення виконання зобов'язань за даним договором сторонами був укладений договір застави транспортного засобу № 50010111 від 30.08.2013 p., посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 505, за яким позивачем було передано в заставу автомобіль марки Фольксваген гольф, д/н НОМЕР_1. 12.09.2013 р. між сторонами був укладений договір про внесення змін і доповнень до договору застави транспортного засобу № 50010111, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3М, зареєстровано в реєстрі за № 540. Договір між сторонами складають кредитний договір, загальні умови кредитування, графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані сторонами у відношенні кредиту. Кредитним договором № 50010111 від 19.08.2013 р. передбачено, що усі платежі повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США. Вважає, що зазначені кредитний договір та договір застави транспортного засобу укладені з порушенням норм чинного законодавства та прав позичальника як споживача фінансових послуг, а тому мають бути визнані судом недійсними, звязку з чим просить визнати недійсним кредитний договір № 50010111 від 19.08.2013 р. з додатками (загальні умови кредитування, графік погашення кредиту), укладений між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», визнати недійсною додаткову угоду до договору кредитного договору № 50010111 від 19.08.2013 р., укладену між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», визнати недійсним договір застави транспортного засобу № 50010111 від 30.08.2013 р. укладений між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 505, визнати недійсним договір про внесення змін (доповнення) до договору транспортного засобу № 50010111 від 12.09.2013 p., укладений між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 540.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У задоволенні вимог представника товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про відшкодування судових витрат відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин справи, просив скасувати рішення суду першої інстанціїта ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Вислухавши представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 серпня 2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Порше Мобіліті» укладено кредитний договір № 50010111, за умовами якого ТОВ «Порше Мобіліті» (компанія) зобовязується надати ОСОБА_2 (позичальнику) кредит в сумі 184306 грн. 46 коп., що в еквіваленті становить 22675,50 дол. США строком на 60 місяців зі сплатою 9,90% річних з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Golf VII, кузов № НОМЕР_2, обєм двигуна 1390 см3, 2013 року випуску, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути компанії кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідально до умов договору та згідно із Графіком погашення кредиту, який становить невідємну частину кредитного договору (а.с.16).

З метою забезпечення вимог компанії за кредитним договором № 50010111 від 30.08.2013 р. між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 було укладено договір застави транспортного засобу (а.с.8-10).

Договір, укладений між компанією та позичальником, складається із самого кредитного договору, загальних умов кредитування, графіку погашення кредиту, а також додаткових угод та інших документів, що можуть бути укладені або підписані сторонами у відношенні кредиту.

ОСОБА_2 своїм підписом підтвердив, що сторони кредитного договору погодили усі істотні умови та погодилися укласти загальні умови кредитування та графік погашення кредиту, що є невідємними частинами договору.

Відповідно до п.1.1 загальних умов кредитування компанія зобовязалась надати позичальнику кредит в сумі, визначеній в договорі, в українських гривнях.

Згідно з умовами кредитного договору, усі платежі за цим договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до ст.1.3. загальних умов кредитування.

В п.1.3 загальних умов кредитування сторони договору погодили, що кошти у повернення кредиту відображають справедливу вартість кредиту на момент видачі та забезпечують отримання позичальником очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у кредитному договорі.

02 липня 2009 року було прийнято розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про схвалення рішення про видачу Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи - товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті». Таким чином, відповідач, набувши статусу кредитної установи відповідно до вищезазначеного свідоцтва за реєстраційним номером 16102366, має право провадити діяльність з надання фінансових кредитів відповідно до статуту юридичної особи, свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 02.07.2009 р. за реєстраційним номером 16102366, а також чинного законодавства України.

Відповідно до п. 1.3 Розділу 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 18.10.2005 р. № 4802 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів кредитними установами» діяльність кредитної установи з надання фінансових кредитів за рахунок капіталу кредитної установи, у тому числі субординованого капіталу, за кредитними договорами з кредитними установами, а також коштів з державного та місцевих бюджетів, отриманих фінансовими установами - юридичними особами публічного права, не потребує отримання ліцензії.

Встановивши зазначені обставини, керуючись ст.ст.1054, 627, 533, 524, 215, 203 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Положенням «Про Державний реєстр фінансових установ», затвердженим Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 28.08.2003 № 41, Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 18.10.2005 р. № 4802 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів кредитними установами», суд першої інстанції ухвалив рішення, яке відповідає вимогам діючого законодавства України.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо неправомірності застосування відповідачем при здійсненні розрахунків за договором еквіваленту у доларах США не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.1. Загальних умов кредитування Відповідач зобов'язався надати апелянту кредит у сумі визначеній в кредитному договорі, в українських гривнях. В кредитному договорі сторони встановили еквівалент суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Крім того, згідно з частинами 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України, як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення відповідачем положень Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливість умов договору про покладання на позичальника ризику знецінення національної валюти та на те, що позичальник не був попереджений про такі ризики, як на підставу визнання договору недійсним також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до п.3 ст.203 та ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості.

Так, згідно п. 9.5. Загальних умов кредитування, підписанням Загальних умов кредитування апелянт підтвердив, що відповідач належним чином ознайомив його із інформацією, передбаченою ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», а також, що апелянт ознайомився з правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених відповідачем.

Відповідно до п. 9.6. Загальних умов кредитування, позичальник підтвердив, що йому надано вичерпну інформацію про умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника, та умови надання додаткових фінансових послуг, пов'язаних з фінансовим кредитом, та їх вартість (за умови їх надання).

Таким чином, позивач був ознайомлений з умовами повернення кредиту та сплати процентів в національній валюті в розмірі, еквівалентному іноземній валюті на час платежу, та при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що у ТОВ «Порше Мобіліті» відсутня ліцензія на провадження діяльності з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки факт правомірності діяльності відповідача був предметом дослідження суду першої інстанції та йому надана належна правова оцінка.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, особистого тлумачення апелянтом норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до норм діючого законодавства.

Судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_5