Справа № 2-542/2011(1)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

за участі

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи

Публічного акціонерного товариства

«Енергобанк» Лашка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду із заявою за участю заінтересованих осіб Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Вимоги мотивовано тим, що Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-542/2011(1) про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованості у розмірі 5 763 346,15 грн. Підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявником зазначено, що обов'язок боржника по відношенню до ПАТ «Енергобанк» відсутній у зв'язку з проведенням зарахування зустрічних однорідних вимог між ОСОБА_1 та ПАТ «Енергобанк» згідно заяви про таке зарахування від 04 липня 2013 року. Заявник просить визнати виконавчий лист № 2-542/2011(1), виданий Дніпровським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню.

Заявник підтримав заявлені вимоги та дав пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Представник заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Лашко І.І. вимоги не визнав, підтримав заперечення в яких зазначено, що у зв'язку з тим, що заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2013 року по справі № 2-542/2011(1), залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року та на виконання якого видано виконавчий лист, на даний час не виконане, а заява про зарахування зустрічних вимог не відповідає умовам їх прозорості і їх направлення стягувачу не припиняє обов'язку щодо своєчасного виконання рішення суду, отже зазначені факти не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (а.с.194 том 2).

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов такого висновку.

04 лютого 2013 року заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 761 526,15 грн. та судові витрати по сплаті у розмірі 1 820,00 грн., а всього на загальну суму 5 763 346,15 грн. (а.с. 139-141, том 1). Ухвалою Апеляційного суду міста Києва заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2013 року залишено без змін (а.с. 149-150, том 2).

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

У відповідності до ч.4 ст.369 ЦПК України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Підставою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявником зазначено, що обов'язок боржника по відношенню до ПАТ «Енергобанк» відсутній, у зв'язку з проведенням зарахування зустрічних однорідних вимог між ОСОБА_1 та ПАТ «Енергобанк» згідно заяви про таке зарахування від 04 липня 2013 року.

Однак наведені позивачем обставини не є підставами, з якими процесуальний закон пов'язує визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у зв'язку з чим заявлені вимоги суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Згідно ст. 11 ЦК України Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Статтею 601 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Згідно ст. 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно інформації про виконавче провадження № 51398452 станом на 07 вересня 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковськими Т.О. 14 червня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2013 року (а.с. 202-205, том 2).

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї зі сторін.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, повинні бути: зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку із чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань з передачі родових речей, зокрема грошей).

25 червня 2013 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рейдер» укладено договір відступлення права вимоги боргових зобов'язань (а.с. 159-160, том 2).

10 березня 2015 року постановою Вищого Господарського суду України рішення Господарського суду м. Києві від 10 квітня 2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 30 вересня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду м. Києва (а.с.167-172, том 2).

15 березня 2016 року постановою Київського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду м. Києва від 27 липня 2015 року скасовано частково, в позові Товариству з обмеженою відповідальність «Рейдер» відмовлено повністю (а.с. 172-179, том 2).

Представник заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» заперечував проти проведення зарахування вимог.

Заявником не надано доказів на підтвердження відсутності обов'язку боржника ОСОБА_1 щодо погашення заборгованості за договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 20733 від 31 серпня 2007 року шляхом зарахування зустрічних однородних вимог, тому не підлягають задоволенню вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Також під час розгляду справи судом не встановлено інших підстав, передбачених ст. 369 ЦПК України для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

За наведених обставин заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 202, 601, 602 ЦК України, ст.ст. 60, 293, 294, 369 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Повний текст ухвали виготовлений 27 жовтня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення цієї ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів від дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є.Арапіна