Номер провадження: 22-ц/785/2203/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Парапана В.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі: Ярахмедові Є.О.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року про розяснення судового рішення за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про усунення перешкодв користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила права користування жилим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, Першої одеської державної нотаріальної контори про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 липня 2010 року, талишем без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 жовтня 2015 року, у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено. Суд визнав недійсним договір купівлі-продажу квартири №3, розташованої по вул. Генерала Ватутіна, 11 в м. Одесі від 20 липня 2007 року, посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №6-1269, за яким ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_6 купила квартиру АДРЕСА_1, зобовязав ОСОБА_6 повернути ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 та зобовязав ОСОБА_3 повернути ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 108575 грн., отримані за договором купівлі-продажу (т.1, а.с. 245-249, т. 3, а.с. 172-180).

13 листопада 2015 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції з заявою про розяснення судового рішення, у якої просила суд зазначити: чи є вказане рішення підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_2 службою Одеського міського управління юстиції Одеської області та чи є вказане рішення підставою для реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 Головним управлінням державної міграційної служби України в Одеській області (т. 4, а.с. 49-50).

Ухвалою суду першої інстанції заява ОСОБА_3 задоволена частково. Суд розяснив, що рішення суду від 22 липня 2010 року є підставою для реєстрації права власності на квартиру №3, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Ватутіна, 11, за ОСОБА_3 (т.4, а.с. 76-77).

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, мотивуючи тим, що ухвала суду є незаконною і необґрунтованою, оскільки вона не була сповіщена про розгляд заяви, що порушило її права, та ухвалою суду фактично змінено судове рішення (т.4, а.с. 131-132).

Позивачка ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_7 в судове засідання 24 березня 2016 року не з'явилися, про розгляд справи сповіщені належними чином, про що свідчить довідковий лист, де представник позивачки ОСОБА_7 розписався при відкладення судового засідання. Справа була призначена до розгляду на 10 березня 2015 року, але представник позивачки - ОСОБА_7 заявив клопотання про відкладення розгляду справи для знайомлення з матеріалами справи, апеляційний суд клопотання задовольнив та відклав розгляд справи на 24 березня 2016 року.

24 березня 2016 року позивачка ОСОБА_8 звернулась до апеляційного суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що її представник не може зявитись в судове у звязку з хворобою його дитини, але не надала суду ніяких належних доказів у підтвердженні поважності причини неявки в суд саме позивачки та її представника. За таких обставин, колегія суддів вважає, що законних підстав для відкладення розгляду справи немає.

За змістом ст. ст. 11, 27 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особі, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України у даному випадку їх неявка в суд не перешкоджає розглядові справи і не порушує право на доступ до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_6, пояснення на апеляцію представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідачки підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Задовольняючи заяву про розяснення судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішенням судом застосовано реституція, вказане рішення є підставою для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_4.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись в повному обсязі неможливо, виходячи з наступного.

Згідно із чч. 1, 2 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

У п. 21 постанови № 14 Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року Верховний Суд України розяснив, що, відповідно до статті 221 ЦПК розяснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Розяснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

У пункті 1 вказаної постанови Верховний Суд України зазначив, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, і за її межами (частина перша статті 14 ЦПК).

За таких обставин, вирішуючи вказане процесуальне питання, суд першої інстанції помилково виходив з того, що є підстави для розяснення судового рішення. Отже, суд першої інстанції передчасно вирішив це питання. Тому у відповідності п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий до суду першої інстанції.

Посилання позивачки ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на те, що ухвала суду є незаконною, оскільки заява про розяснення судового рішення розглянута за її відсутністю та вона не була сповіщена про це належним чином, не приймаються до уваги за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивача ОСОБА_5 неодноразово повідомлялась про розгляд заяви про розяснення судового, рішення, але в судове не зявлялась та зверталась до суду з заявами про відкладення розгляду справи.

Згідно із ч. 3 ст. 221 ЦПК України заява про розяснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Таким чином, суд першої інстанції у даному випадку вправі був розглянути справу за відсутністю позивачки ОСОБА_5 яка зловживала своїми процесуальними правами.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 312 ч. 1 п. 3, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

ОСОБА_9

ОСОБА_2