Справа № 515/1528/16-ц
Провадження № 2/515/2799/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
27 жовтня 2016 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Шевиріна А.О.,
за участю секретаря Чумаченко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі,-
15 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, 2006року народження, у твердій грошовій сумі у розмірі 500грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В обґрунтування вимог зазначила, що з 03 березня 1994року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначила також, що з червня 2016року шлюбні відносини та сумісне проживання з відповідачем припинено, з цього часу донька проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не є інвалідом чи недієздатним, працює лише за наймом та аліменти більше нікому не сплачує, позивач вважала що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.
Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила що вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.
Відповідач, належним чином поінформований про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився. Про причини неявки суд не повідомив.
Суд, у звязку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
З долученого до матеріалів справи свідоцтва про шлюб серії 1-ФП №066352, виданого повторно 14.04.2011року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, ОСОБА_2, 06 вересня 1965року народження, та ОСОБА_1, 28 березня 1971року народження, перебувають у шлюбі з 03 березня 1994року (а.с.3).
З довідки виконкому Татарбунарської міської ради Одеської області від 14.09.2016 року №1652 слідує, що дитина ОСОБА_3, 11.08.2006року народження, проживає біля матері та знаходиться на її утриманні (а.с.7).
Вирішуючи спір, що виник з сімейних правовідносин, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Статтею 180 СК України врегульовано, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
З урахуванням того, що на утриманні позивача перебуває неповнолітня дитина Аврам ОСОБА_5, яка потребує витрат на харчування, навчання та повноцінний розвиток, ОСОБА_2 є батьком цієї дитини та повинен брати участь в її утриманні, беручи до уваги відсутність доказів в матеріалах справи на підтвердження наявності у ОСОБА_2 офіційного працевлаштування та стабільного регулярного доходу, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій формі у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання доньки до досягнення нею повноліття.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.
З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач у справі звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 551грн.20коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 64, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утриманні дитини у твердій грошовій сумі - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі у розмірі 500 (пятисот) гривень щомісячно до досягнення нею повноліття, а саме до 11 серпня 2024 року, починаючи з 15 вересня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір на користь держави в розмірі 551 (пятисот пятдесяти однієї) гривні 20 коп.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів в межах платежів за один місяць.
Рішення є заочним та може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання ним копії цього рішення. Форма та змісти заяви про перегляд заочного рішення повинна відповідати ст.229 Цивільного процесуального кодексу України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно з загальним порядком рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: