Справа № 433/1570/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

28.10.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі: головуючого судді Крівоклякіної Н.В., за участю секретаря Рєзнікової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», від імені якого діє представник за довіреністю, предявило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 21.02.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №550-3/1-000874 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 30 566,07 євро на купівлю автотранспортних засобів зі сплатою 11,89 % річних у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем в повному обсязі, надавши кредит.У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку із чим станом на 02.06.2016 року виникла заборгованість у сумі 54 554,86 євро, що еквівалентно 1529939,34 грн, яка складається з: суми заборгованості за кредитом 22 287,17 євро (еквівалент 625022,44 грн); суми заборгованості за відсотками 17 078,33 євро (еквівалент 478 945,49 грн); сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 10 086,52 євро (еквівалент 282 866,84 грн); сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 5102,85 євро (еквівалент 143104,57 грн). Виниклу заборгованість позивач просить стягнути з відповідача. Крім того просить покласти на відповідача судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду письмову заяву в якій просив провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик в газеті «Урядовий курєр», а також шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області ( на 16.09.2016 р., на 23.09.2016 р., на 10.10.2016 р., на 28.10.2016 р.). Причини неявки суду не повідомив.

Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які

вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено наступне.

21.02.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту №550-3/1-000874, за умовами якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання грошові кошти для придбання автомобіля марки MITSUBISI OUTLANDER 3.0 в сумі 29 823,00 євро зі сплатою 11,8% річних та погашенням згідно графіка, зазначеного в п.1.1 з кінцевим терміном повернення заборгованості 19 лютого 2014 року (а.с.3-6).

15.07.2009 року між АКБ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода , згідно якої була змінена сума кредиту на 30 566,07 євро зі сплатою 11,8 % річних та встановлений кінцевий термін повернення кредиту 19 лютого 2016 року. Крім того зазначеною угодою був змінений графік погашення платежів (а.с.8).

30.09.2010 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода №2, згідно якої сторони підтвердили, що залишок заборгованості за кредитом на дату укладення угоди складає 22 287,17 євро, залишок заборгованості за процентами 1 997,28 євро. Процента ставка була встановлена у розмірі 11,89% річних (а.с.10).

Як вбачається з копій заяв на видачу та переказ готівки від 22.09.2007 року позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем переказавши грошові кошти за придбання автомобіля в сумі 29 823,00 євро (еквівалент в гривнях -196 240 грн) (а.с.14-15).

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з п.1.1 кредитного договору сторони домовились, що погашення кредиту здійснюється щомісячно, шляхом графіка платежів.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_1 належно не виконував свої зобов'язання за Договором кредиту №550-3/1-000874 від 21.02.2007 року внаслідок чого станом на 02.06.2016 року утворилась заборгованість, яка становить 54 554,86 євро, що еквівалентно 1529939,34 грн, яка складається з: суми заборгованості за кредитом 22 287,17 євро (еквівалент 625022,44 грн); суми заборгованості за відсотками 17 078,33 євро (еквівалент 478 945,49 грн); сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 10 086,52 євро (еквівалент 282 866,84 грн); сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 5102,85 євро (еквівалент 143104,57 грн) (а.с.23-24).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором кредиту №550-3/1-000874 від 21.02.2007, в розмірі 39 365,50 євро, що еквівалентно 1 103 967,93 грн, в яку входить сума заборгованості за кредитом 22 287,17 євро (еквівалент 625022,44 грн); сума заборгованості за відсотками 17 078,33 євро

(еквівалент 478 945,49 грн) є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості євро (еквівалент - та його розрахунок відповідачем не спростований.

В частині стягнення з відповідача штрафних санкцій в загальній сумі 15 189,37 євро (еквівалент 425 971,41 грн), в яку входить розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту і розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, суд дійшов наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Отже, зобовязання за своїм значенням поділяються на: основні зобовязання які можуть існувати самостійно, та додаткові (акцесорні) зобовязання які забезпечують належне виконання основних зобовязань і виникають та існують виключно за умови існування основного зобовязання.

Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, основним зобовязанням позичальника ОСОБА_1 за Договором кредиту є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафа, пені).

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористичная операція, в якому міститься місто Луганськ Луганської області.

Як вбачається зі справи, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований у м.Луганськ, а тому він є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань.

Крім того, комерційним банкам Національним Банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 02.06.2016 року за Договором кредиту №550-3/1-000874 від 21.02.2007 р., укладеного між АКБ «Укрсоцбанк»,

правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 вбачається, що позивачем нараховано відповідачу: 10 086,52 євро (еквівалент 282 866,84 грн) розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту та 5 102,85 євро (еквівалент 143 104,57 грн) розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, що разом складає 425971,41 грн. Дана сума заборгованості по пені була нарахована з 02.06.2015 року (а.с. 24).

За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне повернення кредиту у загальній сумі 425 971,41 гривень необхідно відмовити в їх стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року.

Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог.

Відповідно оригіналу платіжного доручення № від 10.06.2016 року позивачем при подачі позову позивачем була сплачена сума судового збору у розмірі 22 949,09 грн (а.с.33)

Оскільки позовні вимоги задоволені на 72,1% , з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 16 546,43 грн (22 949,09*72,1%=16 546,43 грн).

На підставі викладеного, ст. 509, 526, 549, 610-612,625,628, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224 - 227 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (м.Київ, вул..Ковпака, 29, ) заборгованість за Договором кредиту №550-3/1-000874 від 21.02.2007 року в сумі 39 365 (тридцять девять тисяч триста шістдесят пять) євро 50 євроцентів, що еквівалентно 1 103 967,93 (один мільйон сто три тисячі девятсот шістдесят сім) гривень 93 копійки.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (м.Київ, вул..Ковпака, 29, ) судові витарти в розмірі 16 546 (шістнадцять тисяч пятсот сорок шість) гривень 43 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення

може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в Апеляційному суді Луганської області через Троїцький районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна.

28.10.16