Справа № 359/7960/15-ц Головуючий у І інстанції Чирка С. С.
Провадження № 22-ц/780/1573/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 29.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

29 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого Дмитрієвої Л.Д.

Суддів: Олійника В.І.,Мельника Я.С.

при секретарі: Говорун В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайсуду Київської області від 22.12.2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бориспільського міськрайсуду Київської області від 22.12.2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2,З6А,ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236,, р/р 373980009, заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 891 380,44 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом-1400802,75 грн; сума заборгованості за відсотками-427 823 грн.; пеня 58 659,23 грн., 3% від простроченої заборгованості по тілу 705,40 грн., 3% від простроченої заборгованості по відсотках -3389,35 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2,З6А,ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 3654 гривні, що підлягає сплаті за платіжними реквізитами р/р 0004, отримувач коштів: Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області; код отримувача: 38007070, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській обл. м. Київ, МФО: 821018, код класифікації доходів бюджету: 22030001.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим , винесеним без врахування фактичних обставин справи та без дотримання норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», що підтверджується матеріалами справи.

19 липня 2007 року Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк», правонаступник якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», уклав з ОСОБА_2 кредитний договір № 0050/0707/88-154. За цим договором банк зобовязався надати ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 76 000.00 доларів США з розрахунку 12, 5 % річних за користування кредитом з 19.07.2007 року по 19.07.2032 року. На виконання даного договору банк надав відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором. ОСОБА_2 зобовязався погашати заборгованість за кредитом, щомісяця, через касу Банку згідно додатку №1, що є невідємною частиною даного договору. Також сплачувати проценти за користування Кредитом, які нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Відповідно до п.3.3. кредитного договору, проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником в період з 01 по 10 число включно за попередній місяць та на момент повернення кредиту на рахунок відсотків.

19 липня 2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» надав ОСОБА_2 кредит. Ця обставина підтверджується копією заяви про видачу готівки №1 (а.с.63).

16.2.2009року відкрите акціонерне товариство « Сведбанк» та ОСОБА_2 уклали додаткову угоду №1, якою виклали п.3.1 договору у натупній редакції:3.1 «Позичальник зобовязується здійснювати погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення коштів на позичковий рахунок №2203.5.0234374.01 щомісяця через касу Банку згідно з Додатком №2, що є невідємною частиною цього договору, якщо інше не передбачено цим Договром». Дадток №1 визнано таким, що втратив чинність.

22.2.2011року публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_2 уклали договір про внесення змін і доповнень №2 до кредитного договору 0050/0707/88-154 від 19.07.2007 р. (а.с. 14-23)

22.02.2011 року публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_2 уклали договір про внесення змін і доповнень №3 до кредитного договору 0050/0707/88-154 від 19.07.2007 р. (а.с.24-27).

26 червня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» уклав з ПАТ «Дельта Банк» договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.34-41), за яким Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» зобовязався відступити позивачу права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст.662 ЦК України продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з п.1 ч.І, ч.2 ст.664 цього Кодексу обовязок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обовязку передати товар.

В матеріалах цивільної справи міститься витяг з додатку №1 (а.с.42), в якому

конкретизуються права вимоги, які відступаються позивачу. Однак цей додаток є лише частиною договору купівлі-продажу прав вимоги та не є доказом, що підтверджує виконання цього договору.

Як вбачається з наданої копії акту прийому-передачі кредитних файлів, підписаний ПАТ «Сведбанк» на виконання п.4.2 договору купівлі продажу Прав вимоги від 25.05.2012 року продавець ПАТ «Сведбанк» підтверджує, що він вручив покупцю ПАТ «Дельта Банк», а покупець прийняв від продавця, належним чином укомплектовані кредитні файли кредитних договорів серед яких наявний кредитний договір № 0050/0707/88-154 відносно ОСОБА_2 (а.с. 116-118).

З огляду на це суд першої інстанції дійшов висновку, що права вимоги до відповідача за кредитним договором № 0050/0707/88-154 перейшли до ПАТ «Дельта Банк».

ОСОБА_2 було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором за кредитним договором № 0050/0707/88-154 від 19.07.2007 року від ПАТ "Сведбанк до ПАТ "Дельта Банк" від 08.06.2012 року, який був направлений позивачем за вказаною адресою проживання відповідача в кредитному договорі № 0050/0707/88-154 від 19.07.2007 року, відправлення якого підтверджується відповідно списком №87 згрупованих рекомендованих відправлень на якому міститься відмітка Укрпошти від 08.06.2012 року (а.с. 103- 107).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до вищевказаного Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору.

У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частині позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 неналежним чином виконує грошові зобовязання. Квитанції про сплату боргу (а.с.131-205) також не підтверджують про повну сплату заборгованості по договору.

У відповідача виник борг за кредитним договором у розмірі 1 891 380 грн. 44 коп. Вказана обставина підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом 06 липня 2015 року (а.с.31,64-65) та випискою з особового рахунку (а.с.66-74). Розрахунок суми боргу та суми заборгованості у суду сумніву не викликають.

Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд обґрунтовано стягнув з ОСОБА_2 борг за кредитним договором у розмірі 1 891 380 грн. 44 коп.

Судова колегія вважає, що суд дійшов до законного і обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором відповідно до положень вказаного договору та ст.526 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані докази, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову і ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду повинно бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: