Справа №639/57/16-ц
Провадження №2/639/742/16
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття, суд

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2016 року директор Харківського міського центру зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на користь Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості вартість наданих соціальних послуг в сумі 1 988,42 грн., та стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернулась до центру за сприянням у працевлаштуванні, де була зареєстрована з відкриттям персональних карток.

ОСОБА_1 перебувала на обліку в центрі зайнятості в період з 21.12.2004 року по 16.09.2005 року, з призначенням допомоги по безробіттю з 28.12.2004 року по 22.12.2005 року, знята з обліку з 16.09.2005 року; з 22.11.2010 року по 03.02.2011 року, з призначенням допомоги по безробіттю застрахованій особі без урахування страхового стажу з 29.01.2010 року по 02.02.2011 року, знята з обліку з 03.02.2011 року (отримання права на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Представник позивача вказує, що Харківським міським центром зайнятості було отримано Витяг з ЄДРЮОФО згідно якого стало відомо, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 18.08.2003 року.

11.08.2015 року директором Харківського міського центру зайнятості прийнятий наказ за № 1155 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 за період з 28.12.2004 року по 15.09.2005 року в сумі 945,76 грн., та з 29.11.2010 року по 31.01.2011 року в сумі 1042,66 грн., всього на суму 1988,42 грн.

У зв'язку з тим, що сума незаконно отриманої допомоги відповідачем не відшкодована, представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачаОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 28.05.2015 року, в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлений позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась, про причину своєї неявки суд не повідомив. У звязку з чим, на підставі вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, та постановити по справі заочне рішення, проти чого не заперечував позивач.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом було встановлено, що 29.11.2010 року ОСОБА_1 звернулась до директора Жовтневого РЦЗ м. Харкова з заявою про надання їй статусу безробітного та надання допомоги по безробіттю. При цьому, ОСОБА_1. у своїй заяві вказала, що вона не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності. (а.с. 21-25)

На підставі наказів Харківського міського центру зайнятості від 29.11.2010 року ОСОБА_1 була надано статус безробітної з 29.11.2010 року та призначено допомогу по безробіттю відповідно до п.п. 2, 4 ст. 22, п.2 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.7., 2.9 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» у розмірі установленому законодавством протягом 720 к.д. з 29.11.2010 року по 02.02.2011 року. (а.с. 5-6)

03.02.2011 року ОСОБА_1 було знято з обліку Харківського міського центру зайнятості у зв'язку з набуттям права на пенсію відповідно до абз. 7 пп1 п.20 Порядку отримання права на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 03.02.2011 року. (а.с. 5)

В позовній заяві позивач зазначає, що у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявницьким принципом», Харківським міським центром зайнятості опрацьовано інформацію яка надійшла з ЄДРЮОФОП стосовно фізичних осіб-підприємців, які припинили підприємницьку діяльність, та в 2015 року стало відомо, що відповідачем було порушено вимоги законодавства, у зв'язку з чим було проведено перевірку достовірності даних, які були підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення.

10.08. 2015 року Харківським міським центром зайнятості було отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якого ОСОБА_1 з 18.08.2003 року по 01.12.2014 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець. (а.с. 12. 15-17)

Відповідно до п. 5 Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за №232/16248, перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом: проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством.

За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили.

На підставі виявленого факту, та на виконання п. 5 Порядку, Харківським міським центром зайнятості був складений Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №288-ФОП від 11.08.2015 року, яким встановлено, що в період перебування на обліку в центрі зайнятості у період з 21.12.2004 року по 16.09.2005 року та з 22.11.2010 року по 03.02.2011 року, ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, а тому статус безробітної їй надано без законних підстав, оскільки вона відносилась до категорії зайнятого населення і не могла бути визнана безробітною. (а.с. 13-14)

У зв'язку з цим, Харківським міським центром зайнятості 11.08.2015 року виданий Наказ за №1155 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1.», відповідно до якого наказано вжити заходів по повернення коштів, виплачених ОСОБА_1 як допомога по безробіттю за період з 28.12.2004 року по 15.09.2005 року в сумі 945,76 грн. та з 29.11.2010 року по 31.01.2011 року в сумі 1042,66 грн., на загальну суму 1988,42 грн. (а.с. 9)

У відповідності до п. 7 Порядку, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

На виконання п.7 Порядку, 12.08.2015 року на адресу ОСОБА_1 було направлено Лист-претензію №ХМЦЗ-02-10899-26/15 разом з наказами про повернення коштів та актом розслідування страхових випадків з пропозицією повернути кошти протягом 15 календарних днів з дня отримання претензії у добровільному порядку. (а.с. 7)

В позові зазначено, що до теперішнього часу незаконно отримана допомога у сумі 1988,42 грн. ОСОБА_1 в добровільному порядку не повернута.

За правилами ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакції станом на 20.06.2007 року)

Видами соціальних послуг за цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення» є: професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації та профорієнтація. (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакції станом на 20.06.2007 року)

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» №803-ХІІ від 01.03.1991 (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, в редакції станом на 01.01.2007 року): зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі.

В Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах: б) громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою. включаючи підприємців, осіб зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві. (ч. 3 ст. 1 Закону)

Судом встановлено, що відповідачем порушено умови по отриманню забезпечення на випадок безробіття, оскільки на момент встановлення статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю відповідач була зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням фізична особа-підприємець або уповноважена нею особа подає (надсилає) державному реєстратору реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням. Дата внесення до Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

Таким чином, відповідачем не було вчинено усіх необхідних дій для припинення підприємницької діяльності.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що особа, зареєстрована як ФОП (незалежно від того, сплачує вона єдиний податок чи перебуває на загальній системі оподаткування), не може бути визнана безробітною і не має права на виплату допомоги по безробіттю. (Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08.07.2014 року №21-79а14)

Проте, відповідачем був проігнорований свій обов'язок надання відповідної інформації, що в свою чергу спричинило незаконне отримання коштів у вигляді допомоги по безробіттю у розмірі у сумі 1988,42 грн.

Сума отриманих виплат та вартість соціальних послуг підтверджується Довідкою Харківського міського центру зайнятості про нараховане та перераховане матеріальне забезпечення. (а.с. 10-11)

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач незаконно отримала допомогу по безробіттю, оскільки на момент здійснення виплат відносилась до категорії зайнятого населення, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до платіжного доручення №5998 від 27.11.2015 року, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 218 грн., який також підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 57-60, 88, 209, 215-216, 224-226 ЦПК України, ст. 1 «Про зайнятість населення» №803-ХІІ від 01.03.1991, ст. 7, 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», п. 5, 7 Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за №232/16248, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 1988,42 грн. (одна тисяча девятсот вісімдесят вісім гривень 42 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості судовий збір у сумі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В.В. Труханович