н/п 2/490/5453/2015
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА.
У Х В А Л А

29 грудня 2015 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, третя особа ПАТ КБ «ПриватБанк»,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернуся з позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним право власності на ? частину квартири №5 по пр.. Леніна, 185-Б в м. Миколаєві та розподілити в рівних частках між ним та відповідачем зобов*язання позичальника за кредитним договором №NKCNGK04040028, укладеного 24.04.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

У відповідності до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення;7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У відповідності до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам'яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 7) звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; 8) реквізиції; 9) конфіскації; 10) припинення юридичної особи чи смерті власника.

Частиною 1 ст. 347 ЦК України передбачено, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 Б в м. Миколаєві зареєстровано за ОСОБА_1, за такого позивачу необхідно уточнити позовні вимоги, вказавши, яке його право порушене.

У відповідності до вимог ст. 119 ч. 2 п. п. 3, 5,6 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, позивачем вказані вимоги не виконані.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Однак, у відповідності до умов кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, забезпеченням виконання позичальником зобов*язань за кредитним договором виступає іпотека однокімнатна квартира АДРЕСА_1 Б в м. Миколаєві. Законодавством передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає обовязковій державній реєстрації, що унеможливлює незаконне відчуження предмета іпотеки недобросовісним іпотекодавцем. За такого, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину вказаної квартири, оскільки вказана квартира є предметом іпотеки.

Позивачу необхідно уточнити позовні вимоги, вказавши, чи не є іншим спором ( в т.ч. розподілу в рівних частках між позивачем та відповідачем зобов*язання позичальника за кредитним договором №NKCNGK04040028, тощо.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями станом на 22 травня 2015 року № 484-VIII) за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати - 551,20<1%<6890.

Позовні вимоги пункту 3 складають ціну позову 25000,00 дол. США (еквівалентно 625000,00 грн.), за такого ? частка складає 12,500 дол. США (еквівалентно 312500,00 грн.). Сплаті підлягає судовий збір у сумі 3125,00 грн., а тому позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1694,25 грн.

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, третя особа ПАТ КБ «ПриватБанк» - залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання позовної заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Роз′яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз′яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова