Справа № 579/1757/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2016 року Кролевецький районний суд Сумської області

у складі: судді - Сірої Г.І.,

за участі секретаря - Печенової Л.В.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

прокурора - Школи О.М.,

представника органу опіки та піклування

Кролевецької РДА - Мусієнко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець справу за позовом виконкому Камінської сільської ради Кролевецького району в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

виконком Камінської сільської ради Кролевецького району звернувся до суду 18.11.2015 року з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителька села Камінь, Кролевецького району неналежним чином виконує батьківські обов'язків по відношенню до своєї дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка з 07 вересня 2015 року перебуває на обліку служби у справах дітей Кролевецької райдержадміністрації як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, на підставі систематичного самовільного залишення дитиною місця постійного проживання (схильність до бродяжництва).

ОСОБА_2 неодружена, є матір'ю семи дітей. На трьох старших позбавлена батьківських прав: рішенням Конотопського міського суду від 06.12.1993 відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, рішенням Кролевецького районного суду від 09.07.2004 року відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, котрого вона залишила у Кролевецькій центральній районній лікарні і відмовилася забирати, рішення Кролевецького районного суду від 01.10.2011 року відносно сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, який знаходиться у Білопільському дитячому будинку-інтернаті.

На сьогодні проживають разом з матір'ю, ОСОБА_2, троє дітей:

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7;

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_11 року народження;

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_12 року народження.

ОСОБА_4 вперше стала залишати домівку у серпні 2008 року. Мати дитини пояснювала це тим, що у її доньки та співмешканця не складаються взаємовідносини. З цієї причини 21 серпня 2008 року за заявою матері ОСОБА_4 була влаштована до Конотопського притулку для дітей, де знаходилась до 1 вересня 2008 року. Після повернення в сім'ю ситуація стабілізувалась, проте ненадовго. 20.05.2009 року ОСОБА_4 за заявою матері та направленням служби у справах дітей була влаштована до Обласного центру соціально - психологічної реабілітації дітей в місті Шостка, де вона пробула до 31 серпня 2009 року. Працівниками служби у справах дітей постійно проводилась профілактична робота як з дитиною так і з матір'ю. Проте взаємовідносини в сім'ї між дорослими не складались, часто виникали сварки між членами родини і ОСОБА_4 постійно тікала з дому.

Питання неналежного виконання батьківських обов'язків ОСОБА_2 по відношенню до дочки ОСОБА_4 неодноразово розглядалось на засіданні виконавчого комітету Камінської сільської ради. Доцільність відібрання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 у матері без позбавлення її батьківських прав було розглянуто 27 липня 2012 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кролевецькій райдержадміністрації. Членами комісії одноголосно було прийнято рішення про доцільність відібрання малолітньої ОСОБА_4 у матері, ОСОБА_12, без позбавлення її батьківських прав.

За рішенням Кролевецького районного суду від 12.10.2012 року ОСОБА_4 була відібрана від матері та влаштована у прийомну сім'ю. Проте через рік ОСОБА_2 виявила бажання повернути доньку в сім'ю. Вона звернулася з позовом до суду про повернення її неповнолітньої доньки ОСОБА_4, мотивуючи це тим, що у неї, як матері, відбулися позитивні зміни у ставленні до доньки, вона зробила висновки щодо попередньої поведінки по відношенню до ОСОБА_4. За рішенням Кролевецького районного суду від 11.01.2014 року ОСОБА_4 була повернута на виховання матері, ОСОБА_2

На початку вересня 2015 року до служби у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації надійшло повідомлення з Обласного центру соціально-психологічної реабілітації (м. Шостка) про те, що 04.09.2015 ОСОБА_4 була доставлена до центру працівниками Кролевецького РВ УМВС після 18.00, оскільки неповнолітня була виявлена на вулиці баз нагляду дорослих.

ОСОБА_2 була викликана до служби у справах дітей Кролевецької РДА. Під час бесіди з ОСОБА_2 начальником служби у справах дітей Кролевецької РДА було з'ясовано, що та, як мати, не цікавиться життям ОСОБА_4, її не турбує той факт, що дитина на початку 2015-2016 навчального року не приступила до навчання у загальноосвітньому закладі, що донька не проживає тривалий час вдома (більше місяця). ОСОБА_4 категорично відмовляється бачитись з матір'ю та спілкуватися з нею навіть у телефонному режимі.

ОСОБА_4 схильна до протиправних дій, до систематичного залишення місця свого проживання. Матір не турбувало, де саме перебуває її старша донька. Також матір не обходить той факт, що неповнолітня дитина не відвідувала навчальний заклад, порушуючи таким чином Закон України про обов'язкову середню освіту.

Питання неналежного виконання батьківських обов'язків ОСОБА_2 по відношенню до дитини ОСОБА_4 розглядалося на засіданні виконавчого комітету Камінської сільської ради. 19.10.2015 року було прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дочки.

На підставі викладеного, позивач, посилаючись на ст.164, ч.2 ст.166, ст.180 СК України просить:

- позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньою дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь тієї фізичної чи юридичної особи, яка буде утримувати дитину, щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 436 грн. з індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник виконкому Камінської сільської ради ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Він також пояснив, що ОСОБА_2 має будинок по АДРЕСА_1, однак він не оформлений на неї, господарі будинку померли. Свій старий будинок ОСОБА_2 продала. Вона проживає, в основному, у свого співмешканця ОСОБА_13 по АДРЕСА_2 та після чергового скандалу йде проживати у своє помешкання на вул.Лісову, 10. ОСОБА_2 не утримує в господарстві ніякої худоби, земельна ділянка у неї одна спільно з співмешканцем ОСОБА_13 Хоча ОСОБА_2 в будинку прибирає, її діти дуже часто ходять неохайні, брудні та з педикульозом. У ОСОБА_4 склалися неприязливі стосунки з співмешканцем матері ОСОБА_13, який не признавав ОСОБА_4 як дочку. У ОСОБА_4 неврівноважена психіка, внаслідок чого постійно виникали конфлікти з матір'ю. Дівчина часто тікала з дому, переховувалася у сторонніх людей, бродяжничала. Соціальний працівник відвідувала сім'ю ОСОБА_2, спілкувалася. ОСОБА_2 викликалася на засідання виконкому сільської ради, з нею проводилася бесіда стосовно такої поведінки ОСОБА_4. Вона пояснювала, що ОСОБА_4 відмовляється йти жити до матері, оскільки вітчим її ображає, виганяє з дому. У серпні 2015 року ОСОБА_4 черговий раз залишила будинок та не повернулася. До цього ОСОБА_4 часто пропускала школу, замість занять в школі ОСОБА_4 часто бачили на міському ринку. ОСОБА_4 схильна до вчинення протиправних дій, зокрема до крадіжок. Мав місце випадок, коли ОСОБА_4 тратила грошові кошти, які взялись у неї невідомо звідки, а перед цим в селі у однієї з жінок були викрадені гроші. ОСОБА_2 не привчає ОСОБА_4 до праці, не займається її вихованням, не дає їй любові, яку може дати мати. Представник позивача також пояснив, що повернення дитини до матері недоцільне, враховуючи, що при допиті ОСОБА_4 в суді він побачив, що у ОСОБА_4 спостерігається більш стійкий психоемоційний стан, вбачається позитивний вплив педагогів обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, а тому доцільно залишити ОСОБА_4 на виховання у вказаній установі.

На підставі викладеного, представник виконкому Камінської сільської ради просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_4, оскільки вона неналежним чином виконує батьківські обов'язки по відношенню до своєї дитини, її відношення до дитини негативно впливає на дитину, її розвиток, а також просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 436грн.

Представник органу опіки та піклування Кролевецької РДА Мусієнко А.В. просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2, підтримавши відповідний висновок органу опіки та піклування в цій частині, що в кінцевому результаті вплине на повне та всебічне забезпечення прав та законних інтересів дитини ОСОБА_4, оскільки відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини ОСОБА_4, не створює для її виховання та морального розвитку належних умов, що негативно впливає на емоційний стан дитини, її подальший розвиток як особистості. Вона також посилається на те, що відповідач фактично самоусунулася від виховання доньки, не цікавиться її життям, не проявляє материнської турботи і не забезпечує всім необхідним. За час перебування ОСОБА_4 в реабілітаційному центрі вона не цікавилася життям дитини; спеціалісти центру неодноразово повідомляли про небажання дитини повертатися до матері, про небажання дитини жити в сім'ї матері, а відповідач і не намагалася налагодити контакт з дитиною чи якимось чином проявити турботу про неї.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала повністю і пояснила наступне. Вона є матір'ю малолітньої ОСОБА_4. З 2008 року вона співмешкає з ОСОБА_13 і проживають разом у с. Камінь Кролевецького району. Оскільки між її дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_13 склалися неприязні стосунки, тому дочка ОСОБА_4 кілька разів тікала з дому та проживала у її знайомих в с. Камінь Кролевецького району чи у родичів батька в м. Кролевець, інколи ночувала просто неба. Вона не заперечує тих фактів, що на протязі певного часу мало приділяла уваги дочці, не створювала для неї необхідних умов щодо її фізичного чи духовного розвитку, не спілкувалася з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляла повного інтересу до внутрішнього світу дочки. Це було пов'язано з тим, що вона має та виховує трьох малолітніх дітей, яким також необхідно створювати умови для їх духовного, фізичного та морального розвитку. На даний час вона вважає, що сама може виховувати дочку ОСОБА_4, оскільки для цього у неї є всі необхідні умови і просить суд не позбавляти її батьківських прав щодо дочки ОСОБА_4.

Допитана в судовому засіданні 20.01.2016 року директор Камінської НВК ОСОБА_14 як представник третьої особи, пояснила, що 2006 році ОСОБА_4 прийшла в школу в перший клас, в школу водив її дід, батько ОСОБА_15 ОСОБА_4 читала, писала, зарекомендувала себе, в цілому, позитивно. Коли ОСОБА_4 була в 3-му класі дід помер, почалися проблеми. ОСОБА_4 стала замкненою, не спілкувалася з однолітками, проявляла агресію. З 4-го класу почала тікати з дому, пропускати навчання в школі. Мама не йшла на контакт з дитиною, ОСОБА_4 вважала себе непотрібною мамі. Необхідних речей та іграшок у ОСОБА_4 вдома не було. Однак при цьому ОСОБА_4 говорила, що любить матір. По приїзду з Конотопського притулку для дітей, де вона знаходилась до 1 вересня 2008 року, дитина стала замкненою, пропускала багато занять в школі. 20.05.2009 року ОСОБА_4 була влаштована до Обласного центру соціально - психологічної реабілітації дітей в місті Шостка, де вона пробула до 31 серпня 2009 року. В 11-12 років ОСОБА_4 почала протестувати, тікати з дому, ночувати у чужих людей. При цьому мати не вживала ніяких заходів щодо повернення дочки, інколи не пускала її в будинок; чужі люди приводили ОСОБА_4 додому в той час як мати спокійно відносилася до відсутності дитини. В бесіді ОСОБА_4 говорила про те, що вона не потрібна в сім'ї, є зайвою. Говорячи про те, що вона любить маму, скаржилася на те, що та не хоче з нею спілкуватися. Те, що вона йде з дому, ОСОБА_4 пояснювала тим, що мати не сприймає її як доньку. Вона ночувала у чужих людей, мати відмовлялася її забирати і дитина була направлена в реабілітаційний центр, потім в прийомну сім'ю. При поверненні в сім'ю в лютому 2014 року ОСОБА_4 навчалася у 8-му класі Камінського НВК, на контакт не йшла, домашні завдання не виконувала. З початку навчального року у дев'ятому класі ОСОБА_4 стала пропускати заняття, при цьому частково надавала довідки про хворобу, однак поважні причини були не завжди. Дійшло до того, що ОСОБА_2 підробила медичну довідку. Потім в лютому - березні 2015 року ОСОБА_4 категорично відмовилася ходити до школи, посилаючись і на те, що мати не пускає в школу. При бесіді з ОСОБА_2 з цього приводу та належно не реагувала на поведінку доньки, посилаючись на те, що вона доросла і хай робить те, що хоче. В цей період ОСОБА_4 взагалі говорила про матір з ненавистю і все ж під впливом педколективу ОСОБА_4 здала екзамени за 9-й клас. Вона спілкувалася з ОСОБА_2 з приводу продовження навчання ОСОБА_4 та отримання нею професії, на що та сказала, що донька доросла і повинна сама займатися своїм життям. При цьому свідоцтво про базову середню освіту ОСОБА_2 з школи не забрала і у вересні 2015 року ОСОБА_4 до школи не прийшла. Для вирішення питання про те, де буде навчатися дитина, вона зверталася до ОСОБА_2, а , оскільки дитини в селі Камінь не було, вона звернулася у відділ міліції. Дитина була виявлена в м.Кролевець, вона категорично відмовилася повертатися до матері. ОСОБА_14 також висловила свою думку про те, що дитину повертати матері недоцільно, беручи до уваги їхні взаємовідносини в сім'ї та те, що попереднє повернення дитину в сім'ю матері позитивних результатів не дало.

Допитаний як третя особа у справі в судовому засіданні 11.02.2016 року ОСОБА_13 пояснив, що з ОСОБА_2 він став спільно проживати, коли ОСОБА_4 було два роки. Відносини з ОСОБА_4 не склалися. Він намагався її виховувати як доньку, при цьому, звичайно, робив якісь зауваження щодо її поведінки, намагався пояснити, як себе треба вести в певних ситуаціях, однак ОСОБА_2 заперечувала проти цього, посилаючись на те, що вона сама буде виховувати свою доньку. ОСОБА_4 стала тікати з дому, навчилася матюкатися, висловлювалася нецензурно не лише на нього, а й на матір. Щоб він не сказав, ОСОБА_4 відповідала, що він їй ніхто, та висловлювалася нецензурною лайкою. Він не мав впливу на неї, оскільки таким було бажання її матері. Його дітей ОСОБА_4 також навчила матюкатися. У зв'язку з поведінкою ОСОБА_4 донька ОСОБА_3 постійно проживає з ним. ОСОБА_15 не заперечував, що між ОСОБА_2 та її донькою ОСОБА_4 мали місце сварки, вони взаємно ображали одна одну.

За клопотанням директора обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей (м.Шостка), в якому перебуває ОСОБА_4, судове засідання 11.02.2016 року було проведено в режимі відеоконференції дистанційно з Шосткинським міськрайонним судом, в якому була допитана неповнолітня ОСОБА_4, яка пояснила, що не хоче, щоб її матір ОСОБА_2 позбавили батьківський прав стосовно неї, оскільки бажає поновити з матір'ю стосунки.

З обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей надійшов висновок за даними експериментально-психологічного обстеження ОСОБА_4 про те, що поведінка матері, яка не відвідує дитину, не відповідає на телефонні дзвінки, негативно впливає на емоційний стан дитини. В судовому засіданні ОСОБА_16 підтримала позов і вважає за доцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_4.

Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, представника органу опіки та піклування Кролевецької РДА, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідач ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про батька якої записані відповідно до ч. 1 ст. 135 ЦК України (а.с.15, 19).

Із наказу №57 від 07.09.2015 року служби у справах дітей Кролевецької РДА вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, взято на облік, як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Обліково-статистична картка №0110830. Підстава: повідомлення ОЦСПР (м.Шостка) від 07.09.2015 р. №266 про вилучення з вулиці неповнолітньої дитини працівниками Кролевецького РВ УМВС та влаштування її до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с.11,12).

Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_2 від 16 вересня 2015 року (а.с.13), складеного комісією Камінської сільської ради, вбачається, у сім'ї ОСОБА_2, між нею та дочкою ОСОБА_4 постійно відбуваються конфлікти, а також між дочкою та співмешканцем ОСОБА_13 Це стало причиною того, що ОСОБА_4 на даний час не проживає з матір'ю, більше того, наголошує, що не збирається повертатися додому.

З акту обстеження від 09.09.2015 року умов тимчасового проживання дітей за адресою будинку, в якому проживає ОСОБА_13 в с.Камінь вбачається, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 11 вересня 2015 року виїхала у невідомому напрямку за межі Кролевецького району, заливши малолітніх дітей у ОСОБА_13 не приділяє належну увагу вихованню дітей, жодного разу не провідувала свою доньку ОСОБА_4 у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей у м.Шостка, яка перебуває у центрі з 04.09.2015 року, доцільно розглянути питання щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її дітей (а.с.78-79). З акту обстеження від 09.12.2015 року умов проживання сім'ї ОСОБА_2, яка виховує трьох малолітніх та одну неповнолітню дитину вбачається, що в даній сім'ї створені умови для проживання дітей, але, згідно інформації працівників сільської ради, мати недостатньо приділяє уваги їх вихованню, навчанню та дозвіллю (а.с.80).

19.10.2015 року виконавчим комітетом Камінської сільської ради, на підставі актів перевірок матеріально-побутових умов неблагополучної сім'ї ОСОБА_2 було встановлено, що остання неналежним чином виконує обов'язки щодо виховання дитини та прийнято рішення №43 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні дочки ОСОБА_4 (а.с.40).

Відповідно до витягу з протоколу №10 від 22 жовтня 2015 року комісією з питань захисту прав дитини Кролевецької РДА (а.с.38-39) вбачається, що ОСОБА_4 з 07.09.2015 року перебуває на обліку служби у справах дітей Кролевецької РДА як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах, на підставі того, що вона систематично самовільно залишає місце постійного проживання у с. Камінь Кролевецького району (схильність до бродяжництва).

ОСОБА_4 вперше стала залишати домівку у серпні 2008 року. Мати дитини пояснювала це тим, що у її доньки та співмешканця не складаються взаємовідносини. З цієї причини 21 серпня 2008 року за заявою матері ОСОБА_4 була влаштована до Конотопського притулку для дітей, де знаходилась до 1 вересня 2008 року. Після повернення в сім'ю ситуація стабілізувалась, проте ненадовго. 20.05.2009 року ОСОБА_4 за заявою матері та направленням служби у справах дітей була влаштована до Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей в м.Шостка, де вона пробула до 31 серпня 2009 року. Працівниками служби у справах дітей постійно проводилась профілактична робота як з дитиною так із матір'ю. Проте взаємовідносини в сім'ї між дорослими не складались, часто виникали сварки між членами родини, і ОСОБА_4 черговий раз втекла з дому.

05.07.2010 року за заявою матері та направленням служби ОСОБА_4 була влаштована до Конотопського притулку для дітей. За медичними показниками з 01.09.2010 року вона була зарахована до Конотопської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату, яку почала відвідувати з 15.09.2010 року, одразу після перебування дитини у притулку.

22.07.2011 року мати ОСОБА_2 забрала дочку додому в с.Камінь Кролевецького району.

У червні 2012 року ситуація знову повторилась. ОСОБА_4 черговий раз утекла з дому. 20 червня вона була доставлена працівниками служби до Конотопського притулку для дітей. Мати, ОСОБА_2, жодного разу не відвідувала дитину у закладі, не телефонувала їй. ОСОБА_4 категорично відмовляється бачитись з матір'ю та спілкуватися з нею навіть у телефонному режимі.

Питання неналежного виконання батьківських обов'язків ОСОБА_2 по відношенню до дочки ОСОБА_4 неодноразово розглядалось на засіданні виконаного комітету Камінської сільської ради. Питання доцільності відібрання дитини ОСОБА_4 у матері без позбавлення її батьківських прав було розглянуто 27.07.2012 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кролевецькій райдержадміністрації.

За рішенням Кролевецького районного суду від 12.10.2012 року (а.с.57-59) ОСОБА_4 була відібрана від матері та влаштована у прийомну сім'ю. Проте через рік відповідач виявила бажання повернути доньку в сім'ю. Вона звернулася з позовом до суду про повернення її неповнолітньої доньки ОСОБА_4, мотивуючи це тим, що у неї, як матері, відбулися позитивні зміни у ставленні до доньки, вона зробила висновки щодо попередньої поведінки по відношенню до ОСОБА_4. За рішенням Кролевецького районного суду від 11.01.2014 року ОСОБА_4 була повернута на виховання матері.

На початку вересня 2015 року до служби у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації надійшло повідомлення з Обласного центру соціально-психологічної реабілітації (м.Шостка) про те, що 04.09.2015 року ОСОБА_4 була доставлена до центру працівниками Кролевецького РВ УМВС після 18.00, оскільки неповнолітня була вилучена з вулиці без супроводу дорослих, де перебуває до цього часу.

На підставі встановлених обставин комісією з питань захисту прав дитини Кролевецької РДА 22 жовтня 2015 року було визнано за доцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, зокрема, відносно її дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З характеристики учениці 9 класу Камінського НВК "ЗОШ І-ІІІ ступенів - ДНЗ" ОСОБА_4 (а.с.20), вбачається, що остання розпочинала навчання у вказаному навчальному закладі з 01.09.2006 року, але потім навчалася в різних навчальних закладах та проживала в різних населених пунктах, останній раз в Камінському НВК навчалася з лютого 2013 року по червень 2015 року. ОСОБА_4 виховувалась в неповній сім'ї, мати доглядом та вихованням дочки не займалася, любові та поваги до дочки не було. Мати часто залишала доглядати менших дітей ОСОБА_4. Дівчина часто тікала з дому, переховувалася в сторонніх людей, бродяжничала. ОСОБА_4 бажання навчатись не проявляла, мала велику кількість пропусків занять. За час навчання в школі показала середній рівень знань. Учениця пасивна, не мала в школі друзів, замкнута, часом агресивна, виконувала доручення лише під керівництвом класного керівника. Ставлення до оточуючих вороже, важко йде на контакт, часто говорить неправду, може здійснювати дрібні крадіжки.

Із довідки-характеристики Камінської сільської ради Кролевецького району (а.с.63) вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 не працює, спиртними напоями не зловживає. Перебуває на обліку сільської ради, як неблагополучна родина через недостатнє виховання доньки ОСОБА_4. Дитина проблемна, певний час навіть проживала в прийомній сім'ї. Через постійні сварки ОСОБА_4 не хоче проживати вдома, але мати цим не переймається і не намагається повернути дочку.

З листа обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей на ім'я начальника служби у справах дітей Кролевецької РДА (а.с.41) вбачається, що ОСОБА_2 була проінформована у листі від 08.09.2015 року та неодноразово по телефону про необхідність виконання нею батьківських обов'язків і належного виховання дитини. Однак за період перебування ОСОБА_4 у закладі з 04.09.2015 року жодного разу не відвідала її, не цікавилась життям, здоров'ям, вихованням, потребами дитини.

Як встановлено в судовому засідання ОСОБА_2 з вересня 2015 року жодного разу не відвідала доньку ОСОБА_4 в центрі реабілітації, в тому числі після відкриття провадження у справі про позбавлення її батьківських прав, маючи реальну можливість це зробити; при цьому не завжди виходить на зв'язок з донькою по телефону. З пояснень самої дитини вбачається, що вона прагнула спілкування з матір'ю хоча б по телефону, однак не завжди вдається з нею зв'язатися; обіцяючи неодноразово приїхати до неї, мати жодного разу її не відвідала. Така поведінка, враховуючи вище зазначені обставини, на думку суду, свідчать про небажання відповідача взагалі налагодити стосунки з донькою, про її самоусунення від виховання дитини, турботи про неї, забезпечення належних умов життя, виховання дитини; вона байдуже відноситься до ОСОБА_4 як до доньки, про що свідчить і її реакція на залишення ОСОБА_4 домівки, що було неодноразово, неприйняття будь-яких мір для повернення дитини додому. Зібрані у справі докази свідчать про те, що така поведінка відповідача негативно впливає на дитину, призвела до того, що дитина залишає сім'ю, у неї, як вбачається з пояснень ОСОБА_15 та самої ОСОБА_2, не налагоджені стосунки не лише з матір'ю, а і з меншим братом та сестрами, що є результатом поведінки самої відповідача.

З висновку за даними експериментально-психологічного обстеження ОСОБА_4, зробленого спеціалістами обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей (м.Шостка), вбачаються більш позитивні риси характеру ОСОБА_4 (а.с.116) на відміну тих, що дані попередніми установами, в яких виховувалась ОСОБА_4. Також з даного висновку вбачається, що мати ОСОБА_4 бажання спілкуватися з дитиною не виявляє, а лише подає марні надії, що відвідає її, або ж зовсім не відповідає на дзвінки. Дана ситуація негативно віддзеркалюється на емоційному стані дівчини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки ОСОБА_4.

Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу ОСОБА_2 належним чином виконувати батьківські обов'язки стосовно належного виховання дочки ОСОБА_4, створення їй умов для її фізичного, духовного та морального розвитку, оскільки відповідач має реальні можливості їх виконувати, але не вчиняє їх, таким чином ухиляючись від виконання обов'язків по вихованню дочки. На думку суду, відповідач самоусунулася від виховання дитини, від забезпечення їй умов належного проживання, беручи при цьому і вік дитини, який на думку суду потребує ще більшої уваги з боку рідних і в першу чергу з боку матері.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Прокурор у своєму висновку відповідно до положень ст. 46 ЦПК України вважає, що ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки ОСОБА_4, а тому відповідача слід позбавити батьківських прав та передати ОСОБА_4 органу опіки та піклування для її подальшого влаштування.

Суд не може взяти до уваги доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що вона має реальну можливість забезпечити дочці ОСОБА_4 належне виховання, а отже не позбавляти її батьківських прав щодо дочки за рішенням суду, оскільки її доводи у судовому засіданні спростовуються зібраними по справі доказами, які перевірені в судовому засіданні та покладені в основу рішення, в також підтверджуються самою поведінкою по відношенню до дитини, зокрема, за час перебування ОСОБА_4 в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд відповідно до ч.3 ст.171 СК України постановляє рішення всупереч думці дитини, оскільки цього вимагають інтереси дитини, враховуючи при цьому і дані експериментально-психологічного обстеження ОСОБА_4, зробленого спеціалістами обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей (м.Шостка), думку спеціалістів даної установи, а також те, що, як свідчить поведінка відповідача, в тому числі і в попередні роки, коли розглядалося питання про її відношення до виховання ОСОБА_4, вона не переймається проблемами своєї дитини, не вчиняє жодних дій, які б свідчили про те, що вона має намір та забезпечить належне виховання доньки.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Враховуючи положення ст. 180 СК України щодо обов'язку батьків по матеріальному забезпеченню своїх неповнолітніх дітей, суд вважає, що відповідно до ст. 181 СК України з відповідача слід стягнути аліменти на дочку ОСОБА_4 на користь органу опіки та піклування. Беручи до уваги пояснення відповідача щодо нестабільності її доходів, суд вважає за доцільне відповідно до ст. 182, 184 СК України розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі в межах заявлених вимог.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до ст.150, ст.155, п.2 ч.1 ст.164, ст.165, ч.3 ст.171 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, ч.3 ст.88 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженку м. Конотоп Сумської області, позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, народження якої зареєстровано у відділі ДРАЦС Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області 13 березня 2002 року за актовим записом № 3.

Дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати органу опіки та піклування.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженки м. Конотоп Сумської області, жительки с. Камінь Кролевецького району Сумської області, на користь органу опіки та піклування аліменти на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 436 грн. з індексацією відповідно до закону щомісяця до повноліття дитини, починаючи стягнення з 18 листопада 2015 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з в дохід держави судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. І. Сіра