23 березня 2016 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Груздєві П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позов обґрунтовує наступним.
Позивач є власником будинку № 239 по вулиці Радянській у м. Токмак. Даний факт підтверджується витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно від 21.12.2015 року.
В даному будинку зареєстровано двоє людей, а саме позивач та відповідач.
Відповідач на даний час зареєстрований (прописаний) за вищевказаною адресою, хоча фактично, з дня реєстрації з 20 листопада 2008 року та по даний час, тобто протягом семи років, в зазначеному будинку не проживає та не з'являється, його особисті речі в будинку відсутні. Разом з відповідачем не веде спільне господарство.
Термін відсутності відповідача перевищив строки встановлені Законом (ст. 71 ЖК України), а також відсутні поважні причини на збереження жилого приміщення понад шість місяців, які визначені ч.3 ст.71 ЖК України.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Визначені ст. 156 ЖК України обов'язки відповідача дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири) та брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту також ним проігноровані бо не несе будь-яких витрат на утримання житла та на оплату витрат по оплаті житлово-комунальних послуг.
Таким чином, оскільки Відповідач у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, а отже вважає його таким, що втратив право користування житловим будинком.
Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг.
Відповідач відмовляється надати позивачу довідку про свої доходи, внаслідок чого вона не може оформити субсидію на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг так, як не може надати в органи місцевого самоврядування довідку про доходи відповідача чим об'єктивно порушуються її права на отримання субсидії, тому вона змушена звернутися за захистом до суду.
В свою чергу відповідач, який не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, втратив право на користування житловим будинком, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.
Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинила. Він добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користуються понад один рік без поважних причин.
Добровільно знятись з реєстрації за вказаною адресою не бажає, чим чинить позивачу перешкоду в користуванні її власністю.
Позивач в судовому засіданні позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримала.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не надав.
Свідок ОСОБА_3 суду пояснила наступне. Відповідач є її братом. За місцем реєстрації він не проживає з 2010 року. Знаходиться в Москві.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснила наступне. Знайома з позивачем та знає відповідача, вони є сусідами. Відповідач не проживає а знаходиться в Москві. В 2015 році приїздив, але проживав не у матері, а в іншому місці.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, та відповідні їм правовідносини.
Позивач є власником будинку № 239 по вулиці Радянській у м. Токмак. Даний факт підтверджується витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно від 21.12.2015 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21.12.2015 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.12.2015 року та 19.11.2013 року, копією технічного паспорту від 23.11.2015 року.
За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Таким чином, реєстрація відповідача за адресою належного позивачу будинку, позбавляє останнього права вільного розпоряджання своїм майном, яке підлягає судовому захисту шляхом визнання відповідача такими, що втратив право користування зазначеним житловим будинком.
Керуючись ст.ст. 213-215, 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії рішення має право подати до Токмацького районного суду Запорізької області заяву про перегляд заочного рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: