Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2/330/102/2016

Справа № 330/5/16-ц

"29" лютого 2016 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Федорець С.В.

при секретарі - Шеліповій Ю.О.

розглянувши у судовому засіданні у смт Якимівка цивільну справу за позовом, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Добропіллявугілля» про стягнення матеріальної шкоди, яка завдана порушенням трудового законодавства, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, за наступними підставами.

Позивач, ОСОБА_1, працював на шахті та його загальний стаж складав 26 років 5 місяців. На пенсію він вийшов у 1988 році з шахти «Білицька», що є дочірнім підприємством ДП «Добропіллявугілля». Як він зазначає, у відповідності до діючого законодавства та галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України іншими державними органами, власниками, що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості, він має право на отримання пільгового палива на побутові потреби у розмірі 5,9 тонн на рік, а оскільки після виходу на пенсію він виїхав з вугільного регіону, - на компенсацію вартості вугілля, яка повинна виплачуватися підприємством, з якого він вийшов на пенсію, за рахунком виданим паливно постачальною організацією за заявою пенсіонера. Позивач вказує на те, що протягом 2012 2015 років він неодноразово письмово звертався до відповідача з проханням компенсувати вартість вугілля, на яке він має право, оскільки повністю перейшов на електричне опалення житлового будинку, де і проживає. Однак, до теперішнього часу він такої компенсації не отримував. Посилаючись на те, що вартість тонни вугілля складає 3600 гривень, позивач вважає, що відповідач за 2014 2015 роки повинен сплатити йому 42552 гривні за 11,820 тон вугілля.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, надавши письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що, як вбачається з наданої позивачем копії трудової книжки, він був звільнений з Шахти ім. 21 зїзду КПРС, яка була реорганізована в Ш/У ім. 21 зїзду КПРС комбінату «Красноармійськвугілля» 29.08.1983 року за ст., 38 КЗпП України за власним бажанням, тобто позивач не працював на шахті «Білицька», тому відповідач не повинен виплачувати йому відповідну компенсацію. Також, представник відповідача зазначив, що позивачем надано рахунок, виданий не паливно-постачальною організацією, як це передбачено Галузевою угодою, а ПП ОСОБА_2, що не відповідає вимогам законодавства. Враховуючи вище викладене, представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Так, в ході судового розгляду було встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на шахті і 29.08.1983 року був звільнений з шахти ім. 21 зїзду КПРС за ст., 38 КЗпП України за власним бажанням.

Його загальний підземний стаж складає 26,5 років. На теперішній час ОСОБА_1 є пенсіонером і мешкає у смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області, тобто виїхав за межі вугільного регіону.

Ці факти не оспорюються сторонами у судовому засіданні, тому, на підставі ст. 61 ЦПК України, суд вважає їх достовірно встановленими.

У 1992 році Шахта ім. «ХХІ зїзду КПРС» у звязку з реорганізацією підприємств перейменовано у «ГОАО « Шахта «Белицкая» ГХТ «Добропольеуголь», а у 2003 році у ВП «Шахта» «Білицька»» ДП «Добропіллявугілля».

Ці факти були підтверджені позивачем наданою копією довідки, виданої 14.09.2004 року за підписом директора та начальника відділу кадрів ВП «Шахта «Білицька» ДП «Добропіллявугілля».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність посилань представника відповідача на те, що позивачем не було надано доказів його роботи і, зокрема, звільнення саме з шахти « Білицька» ДП «Добропіллявугілля».

Відповідно до ст. 43 Гірничого закону України, підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно подають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, декільком категоріям осіб, зокрема, пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах на підземних роботах не менше, ніж 10 років (для чоловіків).

Оскільки факт наявності у позивача підземного стажу тривалістю 26 років 6 місяців не оспорювався представником відповідача у судовому засіданні і достовірно встановлений судом, суд приходить до висновку про те, що дія вище вказаної норми законодавства розповсюджується на позивача.

Згідно до ст. 12.10 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості, безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тон на рік на будинок або квартиру.

Як вказує позивач, він на теперішній час мешкає поза межами вугільного регіону у смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області, у будинку з електричним опаленням.

У відповідності до ст. 12.12 вище зазначеної угоди, у випадку неможливості виділення пільгового палива в його товарному вигляді особам, що виїхали з вугільного регіону після виходу на пенсію і мають на новому місці проживання потребу в паливі, компенсується вартість вугілля за нормою, встановленою колективним договором Підприємства.

При цьому, компенсацію вартості пільгового вугілля здійснює Підприємство, з якого працівник вийшов на пенсію, за рахунком, виданим паливно-постачальною організацією (в межах норми та ціни вугілля, діючої на Підприємстві згідно до колективних договорів) і заявою пенсіонера.

Ці положення повністю кореспондуються з положеннями п.п. 10.6, 12.5 колективного договору трудового колективу та адміністрації ВП «Шахта «Білецька».

Викладені факти не оспорюють ся сторонами у судовому засіданні, заперечень проти них представником відповідача не надавалося.

Також не заперечувався факт неодноразового звернення позивача на підприємство відповідача із завою про грошову компенсацію, належну позивачеві за вище вказаними нормами законодавства.

При цьому, представник відповідача зазначає, що рахунок, копія якого надана позивачем, виданий не паливно-постачальною організацією, як це передбачено Міжгалузевою угодою, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, крім того, це рахунок не на оплату палива (вугілля), а фактично довідка про вартість 5,910 тонни вугілля.

Однак, ці посилання представника відповідача суд вважає хибними, оскільки такі застереження Міжгалузевою угодою не передбачені. Також не доведено представником відповідача того, що ціна вугілля відрізняється від діючої на Підприємстві згідно до колективних договорів.

У відповідності до копії рахунку №1/15-12 від 15.12.2015 року (а.с. 16), вартість 5,910 тонни вугілля складає 21276 гривень.

Таким чином, з 2014-2015 роки сума компенсації, належної до виплати позивачеві, складає 21276 гривень х 2 роки = 42552 гривні.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, оскільки позивач при поданні позову був звільнений від сплати судового збору, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 гривень, оскільки позов судом задоволений повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 43, 48 Гірничого кодексу України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Добропіллявугілля» (р/р 1068 у АК ПІБ м. Добропілля, МФО 334118, ), розташованого по пр. Шевченко,2 у м. Добропілля Донецької області, на користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1), який мешкає по вул. Жовтневій,25 у смт Кирилівка Якимівського району, матеріальну шкоду у розмірі 42552 /сорок дві тисячі п'ятсот п'ятдесят дві) гривні 00 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Добропіллявугілля» (р/р 1068 у АК ПІБ м. Добропілля, МФО 334118, ), розташованого по пр. Шевченко,2 у м. Добропілля Донецької області, судовий збір на користь держави у розмірі 551 /п'ятсот п'ятдесят одну/ гривню 20 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано через Якимівський районний суд до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з моменту оголошення рішення.

СУДДЯ: Федорець С.В.