Справа №718/220/16-ц
Провадження №2/718/71/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 11.02.2006 року кредитного договору №CVMWGK00000014, ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 40000 доларів США на термін до 08.07.2021 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

Посилається на те, що відповідачі порушили зобов`язання за кредитним договором і заборгованість станом на 18.12.2015 року становить 118079,91 доларів США, а тому просив позов задовольнити та стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості.

Представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність, що вбачається з поданої ним письмової заяви.

Представник відповідачів, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила врахувати той факт, що день предявлення позову до суду закінчилися строки позовної давності для звернення з вимогою про стягнення заборгованості.

Суд, заслухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 11.07.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CVMWGK00000014, згідно п. 1.1 якого Банк зобовязався надати ОСОБА_1 кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 11.07.2006 року по 08.07.2021 року включно, у вигляді не відновлюваної кредитної лінії у розмірі 40000 доларів США на придбання квартири, а також у розмірі 5826 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку передбаченого даним договором, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0% від суми кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,21% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу. Періодом сплати вважати період з 20 по 24 число кожного місяця, починаючи з серпня 2006 року. Крім того, згідно даного договору ОСОБА_1 зобовязався щомісячно в період сплати надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 569 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

11.07.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №CVMWGK00000014, предметом якого є надання поруки ОСОБА_2 перед Банком за виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором від 11.07.2006 року №CVMWGK00000014.

10.06.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору №CVMWGK00000014 згідно якої п. 1.1 кредитного договору було викладено в наступній редакції: Банк зобов6язується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу, на строк з 11.07.2006 року по 08.07.2021 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 45153,17 доларів США на придбання квартири, а також у розмірі 10979,17 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку передбачених даним договором, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0% від суми кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,21% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу. Періодом сплати вважати період з 20 по 24 число кожного місяця.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором.

Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого банком ОСОБА_1 здійснив останній платіж по сплаті заборгованості за кредитним договором №CVMWGK00000014 ще 03.05.2012 року, тобто цього ж місяця, а саме з дати прострочення чергового платежу, банк довідався про невиконання позичальником умов кредитного договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Згідно ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як передбачено ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Ч. 1 ст. 509 ЦК України визначає поняття «зобовязання» як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобовязання згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (ст. ст.530, 631 ЦК України).

Якщо в зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором до 08.07.2021 року (п. 1.1, 5.2 кредитного договору), так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів щомісяця з 20 по 24 число включно кожного календарного місяця (п. 1.1 кредитного договору).

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання, згідно із ч.3 ст.254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку, відповідно до ст.. 253 ЦК України, починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязаний його початок.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Ст. 257 ЦК України передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом, у відповідності до ст. 261 ЦК України, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252255 ЦК України.

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У справі, яка розглядається, суд встановив, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами з 20 по 24 число кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Оскільки сторонами не було надано жодних чітких доказів щодо стану заборгованості та проведених операцій по кредитно-заставному договору №CVMWGK00000014, суд приходить до того, що останнє виконання ОСОБА_1 зобовязань за договором було здійснено 03.05.2012 року, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим банком (а.с. 4).

Отже, аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, суд приходить до висновку, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що строк позовної давності слід відраховувати з 25.05.2012 року, наступної дати після останнього простроченого платежу.

Як встановлено з повідомлення №30.1.0.0/2-60712CVMWL614, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до ОСОБА_1М та ОСОБА_2 з вимогою про повернення заборгованості за договором №CVMWGK00000014 тільки 22.12.2015 року, тобто після спливу позовної давності.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

На підставі викладених обставин та досліджених письмових доказів у справі, суд вважає що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки на день подачі позовної заяви сплинули встановлені законом строки позовної давності та позивачем не надано жодного доказу існування обставин, які могли бути підставами для зупинення (призупинення), переривання або відновлення перебігу позовної давності.

На підставі ст. ст. 2, 11, 14, 16, 514, 525, 526, 530, 543, 554, 611, 612, 1054, 1055 ЦК України, ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність, керуючись ст. ст. 15, 30, 31, 40, 62, 75, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості і - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : В.М. Мізюк