печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Васильєвої Н.П.,

при секретарях Зарембі Р.М., Норенко А.А.,

за участю представника позивачки заявника ОСОБА_1,

представника стягувача ОСОБА_2,

представника боржника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за поданням Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві боржник ОСОБА_4, стягувані ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2016 до суду надійшло вищевказане подання Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві.

У поданні вказано, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві знаходиться зведене виконавче провадження № 45440301 по виконанню:

- виконавчого листав 757/3364/13-ц виданого 24,10.2013 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованості в розмірі 519 545 гри. Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" 28,10.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40430331, якою надано строк для самостійного виконання - 7 днів з моменту винесення постанови та направлено постанову боржнику;

-виконавчого листа № 757/3364/13-ц виданого 24,10.2013 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судового збору в розмірі 3626 грн. Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" 28.10.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40430375, якою надано строк для самостійного виконання - 7 днів з моменту винесення постанови та направлено постанову боржнику;

-виконавчого листа № 757/37426/14-ц виданого 29.01.2015 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) грошових коштів в розмірі 1 103 753,00 грн. та судового збору в розмірі 3654,00 грн. Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" 05,02.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46319900, якою надано строк для самостійного виконання - 7 днів з моменту винесення постанови та направлено постанову боржнику.

Державний виконавець вказав, що боржник ухиляється від добровільного виконання своїх зобов'язань та рішень у цілому, та зокрема, у встановлені законодавством строки сума боргу не сплачена.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Частиною 2 ст. 377-1 цього Кодексу передбачено, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судовому засіданні представник ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві вимоги подання підтримав та просив задовольнити.

Представник стягувача у судовому засіданні подання підтримала та просила задовольнити.

Представник боржника у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні подання.

Державний виконавець вказав у поданні, що при виконанні зведеного виконавчого провадження № 45440301 про стягнення коштів з ОСОБА_4, встановлено, що боржник ухиляється від добровільного виконання зобов'язань та рішень в цілому.

З копій матеріалів виконавчого провадження, що надані суду разом з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі України, відсутні докази отримання ОСОБА_4 копії постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, тощо.

За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішення зобов'язань - до виконання цих зобов'язань.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. З ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Питання щодо обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України порушується за наявності доказів ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням. Таких доказів суду не надані.

Державним виконавцем не надано жодних документів, які б свідчили, що боржник свідомо та умисно ухиляється від виконання рішення суду, при цьому маючи змогу виконати зобов'язання, але не робить цього з неповажних причин.

Власне посилання на наявність боргу за виконуваними судовими рішеннями не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов'язання і не може бути підставою для обмеження у праві виїзду за межі України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання необґрунтоване, а тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок обмеження виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст.377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві боржник ОСОБА_4, стягувані ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п,яти днів з дня її оголошення, особами, що не були присутні при оголошенні ухвали - в той же строк з дня отримання її копії в Апеляційний суд міста Києва через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя