Єдиний унікальний номер 741/309/16
Провадження № 2/741/205/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 24 березня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Драбиноги С.М.,

позивача та його представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади с. Червоні Партизани в особі Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, яка була тіткою її чоловіка - ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, зокрема, право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, які перебували у колективній власності КСП ім. Куйбишева та розташовані на території Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області, згідно сертифікату серії НОМЕР_1. Її (позивача) чоловік був спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом. На момент смерті ОСОБА_3 її чоловік прийняв спадщину, доглядав за будинком, обробляв земельну ділянку, а тому в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Вона (позивач) спадщину після смерті чоловіка прийняла, постійно проживала разом з ним на момент смерті, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину.

ОСОБА_2 просила встановити факт прийняття її чоловіком спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та визнати за нею (позивачем) право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 належало ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з мотивів, які зазначені в позовній заяві.

В судове засідання представник Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_2, просив справу розглядати без участі їх представника.

Суд розглядає справу у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 дали показання про те, що вони тривалий час знали ОСОБА_3, яка доводилась ОСОБА_4 рідною тіткою по лінії матері. ОСОБА_3 залишила на користь племінника заповіт. ОСОБА_4 прийняв спадщину після тітки, обробляв її земельну ділянку.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, які розташовані на території Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області, як член колишнього КСП ім. Куйбишева, отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 737 від 30 січня 1998 року, що підтверджується копією повідомлення відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 17 лютого 2016 року (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

В судовому засіданні встановлено, що померла ОСОБА_3 за життя склала заповіт, яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла ОСОБА_4, що підтверджується його копією (а.с. 6), а тому спадкоємство після її смерті здійснюється за заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення даного факту має для ОСОБА_2 юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка.

За таких обставин позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Таким чином, ОСОБА_4 успадкував після смерті ОСОБА_3 належне їй згідно сертифікату серії НОМЕР_1 право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

З матеріалів спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (а.с. 24-31), вбачається, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка. Син померлого - ОСОБА_7 відмовився від прийняття спадщини після смерті батька.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

В судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_3, був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 12).

Позивач позбавлений можливості отримати дублікат втраченого сертифікату.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_3, в зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном померлої ОСОБА_3, не прийняттям спадщини шляхом подачі у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а також в зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 214/02-31 від 25 лютого 2016 року.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке належало померлій ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 213, 215, 256 ЦПК України, ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай), площею 3,32 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв