Пров. №2/668/265/16
01.02.2016 року Суворовський районний суд м. Херсона в складі:
головуючого судді Гонтар Д.О.
при секретарі Остапенко О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим що він є власником квартири № 74 по пр. Сенявіна відповідно до договору купівлі-продажу від 19.06.2015 року. Також в даній квартирі зареєстрований колишній власник квартири - ОСОБА_2, однак за вказаною адресою він не проживає. В зв'язку з чим позивач з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: АДРЕСА_1, к.1 в м. Херсоні та зняття з реєстраційного обліку.
У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, к.1 в м. Херсоні, відповідно до договору купівлі-продажу від 19.06.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3
Також в даній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою з ВАДР УДМС України в Херсонській області від 16.10.2015 року.
Факт не проживання відповідача за вказаною адресою більше року був підтверджений показами свідка ОСОБА_4
Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння користування та розпорядження майном.
Ст.319 ЦК України надає право власнику володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, таким чином без поважних причин відповідач не проживає за вказаною адресою понад один рік, як член сім'ї власника квартири є таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Згідно ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316,317,319,321 ЦК України).
Крім зазначеного, згідно зі ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання
Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Зважаючи на зазначене, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття з реєстраційного обліку особи за адресою за якою її визнано втратившою право користування, з огляду на що позов в частині анулювання реєстраційного запису відповідача за адресою: м. Херсон, пр. Сенявіна, б. 144АДРЕСА_3, задоволенню не підлягає.
За викладених обставин, позов підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 316, 317, 319, 405 ЦК України, 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою АДРЕСА_4.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487,20 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через суд першої інстанції.
СуддяОСОБА_5