Справа №2-276/12
Провадження №6/718/11/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, а саме: виконавчого листа № 2-276/2012, виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 26801,95 гривень та судових витрат 268,02 гривень.

Заяву мотивує тим, що, після розгляду вказаної справи представник позивача отримав виконавчі листи та направив на примусове виконання до ВДВС Кіцманського РУЮ. Вказує на те, що 27.05.2013 року ВДВС було повернуто виконавчий лист, у звязку з відсутністю майна боржника та направлено поштою в головний офіс Приватбанку, однак при пересилці вказаний лист був втрачений, а тому просив задовольнити заявлені вимоги та поновити строк пред'явлення виконавчого документа .

У судове засідання сторони не з'явились з невідомих суду причин, про слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Суд дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи вважає, що заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів цивільної справи №2-276/2012 вбачається, що представником ПАТ КБ "Приватбанк" 02.04.2012 року отримано виконавчі листи та рішення.

Згідно заяви, заявник вказує на те, що після отримання виконавчого листа, його було направлено на примусове виконання до ВДВС Кіцманського РУЮ. Проте вказаний лист, який виданий на ОСОБА_1., 27.05.2013 року було повернуто Кіцманським ВДВС, у звязку з відсутністю майна боржника та направлено поштою в головний офіс Приватбанку в м. Дніпропетровськ, однак при пересилці виконавчий лист був втрачений, внаслідок чого строк протягом якого можна було предявити виконавчий лист до виконання пропущено.

Однак, заявник не вказав жодних причин, у звязку з чим він протягом перебування виконавчого документу на виконанні не цікавився його наслідками виконання, а підставою пропущення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, ставить лише те, що виконавчий лист при пересилці втрачений.

З матеріалів справи вбачається, що доказів, які б підтверджували, що оригінал виконавчого листа втрачений, у справі немає, як і немає посилань на те, чи проводилося стягнення за таким виконавчим листом.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання, а суд у разі визнання причин пропуску поважними може поновити його (ст. 23 Закону "Про виконавче провадження", ст. 371 ЦПК).

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання щодо причини пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність, чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, п.2 ч.1 ст. 22 ЗУ "Про виконавче провадження" у редакції, що була чинною на момент ухвалення рішення суду, встановлено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом одного року.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України заявником не надано належних доказів втрати оригінала виконавчого листа і не надано доказів поважності причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, а тому заява задоволенню не підлягає.

З наведеної норми випливає, що суд вправі поновити строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання за заявою стягувача, в якій мають бути зазначені причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання та надані докази для того, щоб суд мав змогу визначити чи є такі причини пропуску строку поважними.

Враховуючи зазначені обставини, а також приймаючи до уваги, що заявником не було надано доказів надіслання виконавчою службою на адресу стягувача даного виконавчого листа, крім того, враховуючи, що строк предявлення виконавчого листа сплинув 2013 року, а з заявою про поновлення строку, заявник звернувся 18 лютого 2016 року, при цьому не надав суду до заяви про поновлення строку документів на підтвердження поважності причини доказів пропуску, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості даної заяви та вважає за необхідне відмовити в її задоволенні у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 370, 371 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.М. Мізюк