У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 20 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення майнової шкоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення майнової шкоди (далі - Головного УПФУ в Чернігівській області), обґрунтовуючи вимоги тим, що їй з 27 березня 2010 року було призначено пенсію у розмірі 67 % від грошового забезпечення, проте всупереч чинного законодавства відповідач безпідставно зменшив її розмір. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від02 лютого 2011 року визнано неправомірними дії Головного УПФУ в Чернігівській області щодо розрахунку розміру її пенсії без врахування доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, відповідно до п. 8 постанови Кабінету міністрів України від 31 грудня 1996 року № 1592 та щодо врахування додаткових видів грошового забезпечення не за останньою штатною посадою, а за останні 24 місяці служби та зобов'язано Головне УПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату їй пенсіїз урахуванням грошового забезпечення, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за останньою штатною посадою на час звільнення, з урахуванням доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, починаючи із 27 березня 2010 року, за вирахуванням вже здійснених виплат.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі за позовом Москаленко та інші проти України від 18 липня 2013 року № 1270/12, яке прийнято в тому числі і за заявою позивача, визнано порушення прав позивача і зобов'язано Україну сплатити відповідну сатисфакцію та виконати рішення місцевого суду, постановленого на користь позивача, а саме - виконати постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2011 року. На виконання вказаної постанови та рішення Європейського суду з прав людини 26 червня 2014 року було виплачено 75 443 грн 49 коп.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2013 року, визнано протиправними дії Головного УПФУ в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2, проведеного на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355, зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952, без врахування довідкиДержавної податкової служби в Чернігівській області від 25 квітня 2013 року № 05/645-043, також щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2, поведеного в грудні 2012 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952, без врахування перерахунку, приведеного на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2011 року, та зобов'язано Головне УПФУ в Чернігівській області провести з 21 грудня 2012 року перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до вищевказаних постанов, з урахуванням виплачених за цей період коштів.

Посилаючись на вказане та з урахуванням уточнень остаточно, позивач просила стягнути з Головного УПФУ в Чернігівській області на її користь 42 922 грн 64 коп. майнової шкоди, завданої неправомірними діями відповідача щодо розрахунку та виплати їй пенсії з грудня 2012 року по 31 грудня 2014 року.

Справа розглядалася неодноразово.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 05 березня 2015 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 27 608 грн 36 коп. та 4 320 грн 85 коп. скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Головного УПФУ в Чернігівській області на користь ОСОБА_2 31 929 грн 21 коп. недоплаченої пенсії за період з 21 грудня 2012 року по 31 грудня 2014 року і компенсації втрати доходів (пенсійних виплат) у зв'язку з порушенням строків їх виплати. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року рішення апеляційного суду Чернігівської області від 05 березня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного УПФУ в Чернігівській області про стягнення компенсації втрат доходів у розмірі 10 993 грн 43 коп., у зв'язку з несвоєчасною виплатою пенсії скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 20 січня 2016 року, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного УПФУ в Чернігівській області про стягнення компенсації втрат та індексації у зв'язку із несвоєчасною виплатою пенсії у розмірі 10 993 грн 43 коп. скасовано й ухвалене в цій частині нове рішення, яким стягнуто із Головного УПФУ в Чернігівській області на користь ОСОБА_2 9 824 грн 33 коп. компенсації втрат доходів у зв'язку із несвоєчасною виплатою пенсії за період з 27 березня 2010 року по 26 червня 2014 року та 1 169 грн 10 коп. індексації за період з 26 червня 2014 року по 31 грудня 2014 року, а всього 10 993 грн 43 коп.

У касаційній скарзі УПФУ в Чернігівській області просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції й залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Так, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог про стягнення компенсації втрат доходів та індексації у зв'язку із несвоєчасною виплатою пенсії, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України та керуючись нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», обґрунтовано виходив із того, що позивач має право на одержання компенсації втрати частини доходів у зв'язку із несвоєчасною виплатою пенсії за період з 27 березня 2010 року по 26 червня 2014 року та індексації за період з 26 червня 2014 року по 31 грудня 2014 року. Також, судом апеляційної інстанції зроблено правильний висновок про те, що відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України між сторонами виникло грошове зобов'язання і у разі прострочення боржником такого виконання, на вимогу кредитора останній зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції не дають підстав для висновку про те, що судом допущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення майнової шкоди, за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 20 січня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова