У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду

м. Києва від 12 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва

від 17 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що квартира АДРЕСА_1

у м. Євпаторія АР Крим, була придбана позивачем за його особисті кошти. Однак за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 червня 2012 року в порядку розподілу майна подружжя перейшла у одноособову власність невістки ОСОБА_5, оскільки оформлення договору купівлі-продажу та реєстрація права власності здійснювалася на сина позивача ОСОБА_6 у період шлюбу.

Позивач також вказував, що ремонтні роботи на загальну суму

120 914 грн 55 коп. проводились за власні кошти позивача, при цьому, щойно зроблений капітальний ремонт не було враховано при розподілі майна подружжя, а відтак, майно у вигляді невідокремлених поліпшень даної квартири було безпідставно набуто ОСОБА_5 одноособово.

На підставі наведеного вище ОСОБА_4 просив суд стягнути з ОСОБА_5 120 914 грн 55 коп. вартості капітального ремонту квартири АДРЕСА_1 у м. Євпаторія АР Крим.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтями 1212, 1213 Цивільного кодексу України передбачені положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, відповідно до яких особа, яка набула майно без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 червня 2012 року в порядку розподілу майна подружжя за ОСОБА_7 визнано право власності на спірну трикімнатну квартиру.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, обґрунтовано виходив із того, що підстави передбачені ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, для задоволення позову відсутні, оскільки ОСОБА_5 набула право власності на спірну квартиру на підставі рішення суду, а вартість квартири станом на 10 березня 2011 року у розмірі 210 510 грн погоджена подружжям та врахована судом при поділі майна.

Доводи касаційної скарги про те, що положення ст. 1212 ЦК України не застосовуються тільки якщо правовідносини мають договірний характер, є необґрунтованими, висновків суду попередніх інстанцій не спростовують.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня

2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана