Єдиний унікальний номер: 448/73/16-ц
Провадження № 2/448/82/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04.03.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого судді Борисенко В.В.

при секретарі Романченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Арламівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області з участю третіх осіб приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_2 та Мостиського районного управління юстиції Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Центральна, 142, Мостиського району Львівської області, та земельну ділянку площею 900 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці ОСОБА_3.

Заявлені вимоги мотивував тим, що 06.06.2012 року його бабця ОСОБА_3 помела, склавши за життя заповіт, котрим все своє майно вона заповіла йому позивачу у справі. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло вищевказане майно.

Стверджував, що після смерті бабці і до цього часу він (позивач) продовжує безперервно і відкрито володіти будинком, обслуговувати його, проводити ремонтні роботи, обробляти земельну ділянку.

Вказував, що зазначений будинок ОСОБА_3 за час життя збудувала за власні кошти та власними силами, але відповідної державної реєстрації не зробила.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні не зявився, однак надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, так як даний позов визнає.

Третя особа у справі приватний нотаріус ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності; вирішення даного спору покладає на розсуд суду.

Представник третьої особи у справі Мостиського РУЮ Львівської області був своєчасно і належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в суд не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Центральна, 142, Мостиського району Львівської області, та земельна ділянка площею 0,09 га, яка розташована за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Центральна, 142, Мостиського району Львівської області, з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд, належали ОСОБА_3 бабці позивача.

06.06.2012 року ОСОБА_3 померла, склавши за життя заповіт, котрим все своє майно вона заповіла онуку (позивачу у справі). Даний заповіт ніким не оспорювався та не відмінявся. Спадкоємців, яким би належало право на обовязкову частку у спадщині, у ОСОБА_3 не було.

Як встановлено судом, у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті бабці, так як постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини в спірному будинковолодінні, що за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Центральна, 142, Мостиського району Львівської області, та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від такої спадщини.

Разом з тим, позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права на спірне майно через відсутність правовстановлюючих документів на таке, з огляду на що звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 281705 від 06.06.2012 року; копією заповіту від 01.03.2010 року (зареєстрованого в реєстрі за № 03); витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42665695 від 13.01.2016 року; довідками Арламівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області № 23, № 26, № 27 від 11.01.2016 року та № 278 від 02.03.2016 року; довідкою відділу Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області № 58/86-16 від 03.02.2016 року, а також іншими матеріалами справи.

У відповідності до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Практика Верхового Суду України (п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у звязку із вищевикладеними обставинами, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачами у порядку спадкування.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на те, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_3, спадкоємців, яким би належало право на обовязкову частку у спадщині, в останньої немає, враховуючи те, що відсутність правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку унеможливлює позивачу належне оформлення його спадкових прав, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на будинковолодіння та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Центральна, 142, Мостиського району Львівської області, згідно заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 328, 392, 1216, 1223, 1225, 1268 1270, 1297 ЦК України, ст.ст.11, 174, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Центральна, 142, Мостиського району Львівської області, та земельну ділянку площею 0,09 га, що розташована за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Центральна, 142, Мостиського району Львівської області, з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці ОСОБА_3, яка померла 06.06.2012 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5