Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/782/13-ц
Провадження по справі 2/281/20/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Нечуй Б.П.,

за участі секретаря Бовсуновського І.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лугини справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, прийнятих судом під час розгляду справи, просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за кредитним договором №ZRZOGA00004151 від 09.11.2007 року в сумі 37343 доларів США 89 центів, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.07.2013 року складає 298377 грн.. 68 коп.

Зазначені вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», які його представником підтримані в судовому засіданні, обґрунтовуються посиланням на те, що 09.11.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №ZRZOGA00004151 від 09.11.2007 року, згідно з умовами якого Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" зобовязався надати відповідачу кредит в сумі 25000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.11.2027 року.

Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

У порушення норм Законів України та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обовязкових платежів з цих коштів.

В звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 23.07.2013 року мав заборгованість в сумі 37343,89 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.07.2013 року складає 298377,68 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 24186,58 дол. США, заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 6289,46 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1050,00 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 4009,77 дол. США, а також: штраф (фіксована частина) в сумі 31,29 дол. США, штраф (процентна складова) в сумі 1776,79 дол. США.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надіслала заяву згідно якої просить зазначену справу розглядати без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за необґрунтованістю, посилаючись на те, що виписка, яку представником позивача було надано, як первинний бухгалтерський документ, який підтверджує надання коштів позивачу надана за рахунком №2334, а натомість у кредитному договорі №ZRZOGA00004151 від 09.11.2007 року зазначено рахунок позичальника №0513. До того ж, на стр. 163 матеріалів даної справи, (на зворотній стороні листа) зазначено, що виписку надано ще по зовсім іншому рахунку №6651.

Крім того, згідно виписки кредитні кошти відповідачу надавались через касу банку. Додане позивачем розпорядження б/н від 09.11.2007 року, згідно якого гроші були перераховані з одного р/р на інший, факту видачі цих коштів відповідачу не підтверджує.

Представник відповідача вважає, що банком не було надано доказів для забезпечення суми вимоги, що зазначена в позовній заяві.

У звязку із тим, що банком не проводились коригування суми залишку кредиту, відсотки з відповідача стягувались із суми залишку, що не відповідала дійсності, тобто в у більших розмірах.

Також представник відповідача вважає, що розрахунок заборгованості за зазначеним кредитним договором не відповідає дійсності та складений з порушеннями, що підтверджується висновком експертного економічного дослідження від 06 червня 2012 року Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МУЮ України.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, та дослідивши інші докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. ст. 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Ч.1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч.2 із ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 09.11.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №ZRZOGA00004151 від 09.11.2007 року, згідно з умовами якого Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" зобовязався надати відповідачу кредит в сумі 25000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.11.2027 року.

Даною угодою передбачено, що кредитні кошти надаються на наступні цілі: 25000,00 дол. США - на споживчі цілі; 6100,00 дол. США - на сплату страхових платежів, у випадках та порядку, передбачених договором.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за даною угодою цього ж дня між сторонами укладено договір іпотеки належного відповідачу будинку, загальною площею 90,30 кв.м., житловою площею 53,00 кв.м., який розташований в смт Лугини, Житомирської області, по вул. Бовсуновського,19. Зазначений будинок належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Лугинської державної нотаріальної контори від 20.10.2006 року за реєстром №2007.

Згідно п.3.2 кредитного договору №ZRZOGA00004151 від 09.11.2007 року погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту, насамперед направляються для відшкодування витрат/ збитків Банку згідно п.п. 2.2.9, 2.3.8 цього договору, далі пені згідно розділу 4 цього договору, далі простроченої комісії по кредиту, далі простроченої винагороди, далі прострочених відсотків, далі простроченої заборгованості за кредитом; частина суми, що залишилася ( у т.ч. сума, надана позичальником понад суму щомісячного платежу), направляється на погашення заборгованості за кредитом ( якщо інше не передбачено в п.6.8 ) далі комісії, далі винагороди, далі відсотків, далі кредиту.

Відповідно до п.7.1 кредитного договору №ZRZOGA00004151 від 09.11.2007 року погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати ( з 25 по 30 число кожного місяця) позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 311,34 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

Згідно копії видаткового касового ордеру №5 від 9 листопада 2007 року (а.с. 18-18 а) Житомирського регіонального управління Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" ( правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") ОСОБА_3 видано 25000,00 дол. США згідно кредитного договору № ZRZOGA00004151 від 09.11.2007 року.

Наявний в матеріалах справи розрахунок (а.с. 7-9) містить інформацію про те, що заборгованість за даним кредитним договором станом на 23.07.2013 року складає 37343,89 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.07.2013 року ( а.с. 10) складає 298377 грн.. 68 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 24186,58 дол. США, заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 6289,46 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1050,00 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 4009,77 дол. США, а також: штраф (фіксована частина) в сумі 31,29 дол. США, штраф (процентна складова) в сумі 1776,79 дол. США.

Судом встановлено, що вимоги позивача ґрунтуються на договорі, укладеному у відповідності до норм ЦК України, право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №ZRZOGA00004151 від 09.11.2007 року в розмірі 37343 доларів США 89 центів, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.07.2013 року складає 298377 грн.. 68 коп.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 2983,78 грн. підлягають задоволенню.

Суд критично ставиться до висновків експертного економічного дослідження від 06 червня 2012 року і не може брати його до уваги в якості доказу, так як його висновки суперечать матеріалам справи. Дослідження проводилось без первинних документів, які б підтверджували фактичну суму отриманих кредитних коштів відповідачем. Так, експерт вказує, що сума кредиту наданого відповідачу становить 24250 доларів США, а згідно видаткового ордера їй надано кредит в сумі 25000 доларів США. Проводячи експертне дослідження експертом не враховано, що була піднята відсоткова ставка і виріс щомісячний платіж. Крім того, експерт проводячи експертне дослідження нарахування пені відповідачу, яка є фізичною особою, посилається на Закон України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, від 22.11.1996 року № 543 96/ВР в якому вказано, що субєктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи субєкти підприємницької діяльності.

Посилання представника відповідача ОСОБА_2 на те, що виписка, яку представником позивача було надано суду, як первинний бухгалтерський документ, який підтверджує надання коштів позивачу, надана за рахунком №2334, а натомість у кредитному договорі №ZRZOGA00004151 від 09.11.2007 року зазначено рахунок позичальника №0513; до того ж, на стр. 163 матеріалів справи, (на зворотній стороні листа) зазначено, що виписку надано ще по зовсім іншому рахунку №6651, спростовується наступним.

Так, в кредитному договорі №ZRZOGA00004151 від 09.11.2007 року зазначено рахунок позичальника №0513. Однак, зазначений рахунок банком відкрито позичальнику ОСОБА_3 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам.

Також, не береться судом до уваги посилання представника відповідача ОСОБА_2 на те, що згідно виписки кредитні кошти відповідачу надавались через касу банку, а додане позивачем розпорядження б/н від 09.11.2007 року, згідно якого гроші були перераховані з одного р/р на інший, факту видачі цих коштів відповідачу не підтверджує.

Однак, факт отримання від публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 25 тис. доларів США не заперечувався і самою відповідачкою ОСОБА_3

Крім того, цей факт підтверджується копією видаткового касового ордеру №5 від 9 листопада 2007 року (а.с. 18-18 а), наданими самою ОСОБА_3 ( та долучених до матеріалів справи) квитанціями та копіями квитанцій ( а.с. 227-264) щодо сплати останньою заборгованості за кредитним договором №ZRZOGA00004151 від 09.11.2007 року, копією скарги ОСОБА_3 від 5 березня 2012 року (скарга додана до заперечення представника відповідача ОСОБА_2В.).

Посилання представника відповідача ОСОБА_2 на те, що при сплаті ОСОБА_3 щомісячних платежів майже не погашено тіло кредиту суд також не бере до уваги, оскільки п.3.2 кредитного договору №ZRZOGA00004151 від 09.11.2007 року встановлений наступний порядок погашення заборгованості: кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків Банку згідно п.п. 2.2.9, 2.3.8 цього договору, далі - пені згідно розділу 4 цього договору, далі простроченої комісії по кредиту, далі простроченої винагороди, далі прострочених відсотків, далі простроченої заборгованості за кредитом; частина суми, що залишилася ( у т.ч. сума, надана позичальником понад суму щомісячного платежу), направляється на погашення заборгованості за кредитом ( якщо інше не передбачено в п.6.8 ) далі комісії, далі винагороди, далі відсотків, далі кредиту. І тому при сплаті ОСОБА_3 чергових щомісячних платежів Банком розподілялись кошти отримані від останньої відповідно до п.3.2 кредитного договору №ZRZOGA00004151 від 09.11.2007 року.

Разом із тим, необхідно додати, що ОСОБА_3 в порушення вимог п.7.1 кредитного договору №ZRZOGA00004151 від 09.11.2007 року не завжди погашала заборгованість за цим договором щомісяця в період сплати ( тобто з 25 по 30 число кожного місяця) та в сумі 311,34 дол. США.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 546, 627, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: Житомирська обл.., смт Лугини вул. Бовсуновського,19, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк ( 49094, м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги,50 , рах. №3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором №ZRZOGA00004151 від 09.11.2007 року в сумі 37343 (тридцять сім тисяч триста сорок три) доларів США 89 центів, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.07.2013 року складає 298377 ( двісті девяносто вісім тисяч триста сімдесят сім ) грн.. 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: Житомирська обл.., смт Лугини вул. Бовсуновського,19, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк ( 49094, м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги,50 , рах. №0001, МФО 305299) 2983 (дві тисячі девятсот вісімдесят три) грн.. 78 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б. П. Нечуй