РІШЕННЯ

Іменем України

22.03.2016 р. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» до ОСОБА_1 про компенсацію страхового відшкодування,

в с т а н о в и в

Представник позивача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша») звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про компенсацію страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.09.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АС/2206091. 11.07.2014р. о 10:15 на вул. Личаківська 227 у м. Львові сталося ДТП за участю автомобіля «ВАЗ 21051», д.н.з. Б4081АВ, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2. Згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 12.08.2014р. ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем ПДР України, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказує, що на підставі заяви на виплату страхового відшкодування, відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту ЦВ-00-8116 від 11.09.2014р. та на підставі вимог закону, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування, власнику потерпілого транспортного засобу 27 939, 75 грн. Так, до позивача перейшло право вимоги на отримання від відповідача компенсації 100% страхового відшкодування в розмірі 27 939, 75 грн. виплаченого за пошкоджений автомобіль НОМЕР_1, внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка мала місце 11.07.2014р. Просить сягнути з відповідача компенсацію сплаченого страхового відшкодування у розмірі 27 939, 75 грн.

Через канцелярію суду представником відповідача подано заперечення на даний позов, в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позову повністю. Вказує, що визначення розміру страхового відшкодування шляхом оплати вартості відновлювального ремонту на підставі рахунків ремонтної організації не відповідає вимогам законодавства, а є компромісною виплатою, на яку страховик і потерпілий погодились добровільно.

В судовому засіданні представник позивача дали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, підтримали позовні вимоги, просять їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов заперечили, з підстав, викладених в письмовому запереченні, просять відмовити у задоволенні такого.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, 11.07.2014р. о 10:15 на вул. Личаківська 227 у м. Львові сталося ДТП за участю автомобіля «ВАЗ 21051», д.н.з. Б4081АВ, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2.

Як вбачається з постанови Франківського районного суду м. Львова від 12.08.2014р., відповідача визнано винним за ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з полісом № АС/2206091 від 28.09.2013р. обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальником виступає ОСОБА_1, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ 21051», д.н.з. Б4081АВ. Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам дорожньо транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно правова відповідальність, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

В матеріалах справи міститься страховий акт № ЦВ-00-8116 від 11.09.2014р., з якого вбачаються обставини вищевказаного страхового випадку та встановлено суму страхового відшкодування у розмірі 27 939, 75 грн.

22.09.2015р. позивач звернувся з регресною вимогою до відповідача, як до винуватця події, щодо відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП в сумі 27 939, 75 грн., однак в добровільному порядку відповідач коштів не повернув.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Як роз'яснено в п. п. 2, 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом .

Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі встановлених обставин справи, перевірених належними та допустимими доказами, виходячи із наведених законодавчих норм, суд вважає доведеними в силу ст. 60 ЦПК України обставини, на які позивач покликається, як на підстави задоволення позовних вимог. Позов підставний та підлягає задоволенню у повному обсязі. Наведене представником відповідача у письмових запереченнях спростоване встановленим судом.

Керуючись ст..ст. 11, 60, 88, 209, 212 215, 218, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, м. Львів, вул. Наукова 37/33, ІПН. НОМЕР_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», компенсацію сплаченого страхового відшкодування у розмірі 27 939, 75 грн. (двадцять сім тисяч девятсот тридцять девять гривень 75 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, м. Львів, вул. Наукова 37/33, ІПН НОМЕР_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.М.Ванівський