АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2078/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 632/1276/15-ц Страхова І.П.
Категорія : відшкодування шкоди Доповідач -Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

Міненкової Н.О.,

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_4 , на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА :

11 червня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 1690,94 грн. та моральну шкоду, розмір якої визначає у 10 000,00 грн., спричинених дорожньо-транспортною пригодою ( далі ДТП).

Вказані вимоги обґрунтовує тим, що 06 березня 2015 року приблизно о 17,55 хв. біля Будинку культури ,що розташований в с. Біляївка, Первомайського району Харківської області , відповідач , керуючи автомобілем марки Опель Астра , номерний знак НОМЕР_1, скоїв на неї наїзд, а саме на праву ногу, в результаті чого їй було завдано тілесні ушкодження, з якими вона була доставлена в Первомайську центральну районну лікарню та знаходилась на лікуванні у травматологічному відділенні зазначеної лікарні, а розмір матеріальної шкоди складається з вартості медичних препаратів, які вона витратила на лікування.

Як на підставу відшкодування їй відповідачем моральної шкоди, позивач зазначає, моральних стражданнях, які вона зазнала у зв»язку з пошкодженням її здоров»я, які виразились в стресі, фізичному болю, загостренню хронічних захворювань, знаходження на стаціонарному лікуванні,що порушило звичайний уклад її життя.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від22 січня 2016 року позовні вимоги позивача задоволені частково. Суд стягнув з відповідача на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 1350, 76 грн. та моральної шкоди - в сумі 3000,00 грн. та вирішив питання щодо розподілу судових витрат у справі.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні вказаних позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує невідповідністю висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам.

Представник відповідача зазначає, що висновки суду щодо відшкодування матеріальної шкоди не відповідають висновку судово-медичної експертизи, проведеної в межах кримінальної справи та відповідно до яких , внаслідок ДТП позивач отримала тілесні ушкодження у вигляді розлитого синця на передній внутрішній поверхні правої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також постанові про закриття провадження у справі за ч.1 ст. 286 КК України, у зв»язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу злочину.

Представник відповідача також зазначає, що доказів того, що позивач проходила лікування саме у зв»язку з отриманими нею під час дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженням, та доказів спричинення моральної шкоди, позивач суду не надала.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідача на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 1350,76 грн. та на відшкодування моральної шкоди - 3000,00 грн., спричинених внаслідок ДТП, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем позовних вимог в цій частині.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та відповідачем вказана обставина не заперечується ,що 06.03.2015 року близько 17,55 годин, відповідач, біла Будинку культури с. Біляївка, Первомайськоого району Харківської області, керуючи автомобілем марки Опель Астра , номерний знак НОМЕР_1, скоїв наїзд на праву ногу позивача, в результаті чого їй було завдано тілесні ушкодження, з якими вона була доставлена 06.03.2015 року в Первомайську центральну районну лікарню.

Судом першої інстанції також встановлено, підтверджено епікризом лікарів Первомайської ЦРЛ, що в період з 19 березня по 03 квітня 2015 року позивач знаходилась на лікуванні в травматологічному відділенні ЦРЛ з діагнозом: здавлювання м»яких тканій правої голені, гематома правої голені. Артроз правого колінного суглобу та їй було призначено лікування: гіпсова лонгетка , та лікарські засоби : цефтриаксон, диклак, діакарб, мовіназа, траксивазін, фастум гель та мовалікс ( а.с.10).

Як свідчить постанова про закриття кримінального провадження від 08.05.2015 року, у відношенні відповідача закрито кримінальне провадження , у зв»язку з відсутністю в його ознак злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України ( а.с.9).

Як свідчить вказана постанова, 27.04.2015 року по кримінальній справі було призначено судову медичну експертизу у відношенні позивача ,згідно висновків якої від 05.05.2015 року у ОСОБА_5 є тілесні ушкодження, а саме: розлитий синець на передній-внутрішній поверхні правої голені, які віднесені до легких тілесних ушкоджень.

Вказані обставини справи свідчать про те, що навіть через майже два місяці після скоєння відповідачем зазначеної дорожньо-транспортної пригоди у позивача судовим експертом було виявлено наявність розлитого синця на передній-внутрішній поверхні правої голені на яку відповідач скоїв наїзд та з приводу саме ушкодження правої голені позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні в Первомайській центральній районній лікарні з 19.03 по 03.04. 2015 року.

Заперечуючи проти зазначених позовних вимог позивача, ні відповідач, ні його представник, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надали доказів, які б спростовували вказані обставини справи, при цьому судова колегія вважає безпідставним посилання представника відповідача як на доказ спричинення відповідачем позивачу внаслідок зазначеної ДТП лише синця правої голені, на висновки судової медичної експертизи , оскільки така експертиза проведена в межах кримінальної справи та її висновки містяться лише в зазначеній постанові слідчого.

Згідно до частин 2 та 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе,що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

В ч.1 ст. 1195 ЦК України встановлено, що фізична чи юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професіональної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній відшкодовується незалежно від вини фізичної чи юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом , іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на вимогу про відшкодування відповідачем матеріальної шкоди, пов»язаної з придбанням ліків, однак не може погодитись з визначеним судом розміром такої шкоди.

Як свідчать надані позивачем чеки, нею були придбані ,з урахуванням призначень лікарів троксевазин - 48,35 грн. ( а.с.11) фастум-гель -122,05 ( а.с.12 ).

При цьому за чеком № 5 суд першої інстанції необґрунтовано зарахував препарат кейвер, вартістю 115,00 грн., який купувався без призначення лікаря, а тому розмір грошових коштів, сплачених позивачем за вказаним чеком складає 326, 67 грн. ; по чеку № 7 без врахування лідокаїну, який було придбано без призначення лікаря, відшкодуванню підлягає - 290,78грн., а не 299, 18 грн., як це визначив суд, по чеку № 6 позивачем було сплачено за придбання фастум-гелю та спирту 133, 40 грн. ( а.с.13), а всього витрачено на придбання ліків 920, 90 грн. .

При цьому, судова колегія не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача вартості бензину за чеком від 20.03.2015 року, в розмірі 199, 84 грн., оскільки доказів того, що придбання вказаного бензину пов»язано з лікуванням чи доставлянням позивача до лікарні, остання суду не надала.

За таких обставин в цій частині рішення суду підлягає зміні як таке, що ухвалено при невідповідності висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам ( п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України) та зменшенню розміру стягнутої з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди до 920, 90 грн.

Між тим, судова колегія погоджується з висновком суду як щодо наявності спричиненої позивачу відповідачем моральної(немайнової) шкоди , так і щодо визначеного судом першої інстанції розміру такої шкоди, оскільки сам факт дорожньо-транспортної пригоди внаслідок чого відповідач здійснив наїзд на позивача, вже спричинив їх підвищене психологічне навантаження, а спричинені внаслідок такого наїзду зазначені вище тілесні ушкодження , спричинили позивачу як фізичний біль, так і страждання .

Враховуючи зазначені вище обставини справи , вимоги норм матеріального та процесуального права , викладені представником відповідача в апеляційній скарзі доводи, щодо недоведеності позивачем зазначених позовних вимог є безпідставними, висновків суду вони не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення .

За таких обставин судова колегія вважає, що в іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню його без змін.

Керуючись ст.303, 309 , 315, 317, 319, 218 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Змінити рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22 січня 2016 року, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди до 920, 90 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя : І.Г. Гальянова

Судді : А.І. Колтунова

Н.О. Міненкова