АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1279/16 Справа № 186/349/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремез В.А.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, міської громадської організації гаражне товариство «Южное» про усунення перешкод у користуванні майном та визнання права власності на дане майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3, Міської громадської організації гаражне товариство «Южное» про усунення перешкод у користуванні майном та зобов»язання оформити право власності у відповідності до внутрішніх правил діловодства.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилався на ті обставини, що 21 червня 2013 року він придбав у ОСОБА_4 гараж під №2, який розташований у гаражному товаристві «Южное», ряд №7 м.Першотравенськ Дніпропетровської області за 12000 гривень. На підтвердження вказаного правочину відповідачем власноручно була складена розписка. Позивач вважав, оскільки даний правочин є волевиявленням обох сторін, які домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося часткове виконання умов цього договору, тобто даний правочин був оформлений у вигляді розписки та розглядався сторонами як договір купівлі-продажу, на виконання зазначеного вище договору купівлі-продажу ним було передано ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 12000 гривень, а відповідач взяв на себе зобов'язання протягом року звільнити спірний гараж та подати заяву до гаражного товариства «Южное» про переоформлення гаражу на його ім'я, але до теперішнього часу свої зобов'язання не виконав, та з невідомих йому причин відмовляється їх виконувати, вважає що його право порушено та підлягає судовому захисту. Крім того, зазначав, що гаражне товариство «Южное» зі свого боку також не бажає переоформлювати спірний гараж на його ім'я, чим також порушує його майнові права. Не маючи іншого способу захисту своїх майнових прав, позивач звернувся до суду за їх захистом.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони,які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі їхні права та обов'язки, попереджає пре наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, установлених ЦПК.

Статтею 57 ЦПК передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК Україна).

Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За загальним правилом, момент набуття права власності за договором пов'язується з переданням майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК).

Таким чином, умовами для набуття права власності на майно за договором є сам договір, який є підставою набуття права власності та передання майна, який є способом набуття права власності та дотримання правил щодо передачі майна за договором у власність.

Домовленість, що закріплена у договорі, стосується обов'язку продавця в майбутньому передати річ, тобто перенести право власності на неї на іншу особу - набувача. Адже, за загальним правилом, право власності на майно, що є предметом консенсуального договору, виникає не одномоментно з його укладенням. Виняток становлять реальні договори, які вважаються укладеними з моменту передання майна. Набуття права власності на майно за договорами, які потребують нотаріального посвідчення, пов'язане з цим посвідченням (ч. 3 ст. 334 ЦК), а право на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з дня реєстрації права на нього (ч. 4 ст. 334 ЦК) .

Таким чином, набуття права власності відповідно до ЦК пов'язано з: а) переданням майна; б) нотаріальним посвідченням договору; в) державною реєстрацією права на нерухоме майно.

Переданням майна є його вручення однією особою іншій із наміром перенести право власності. У такому разі не викликає сумніву наявність правочину, який є наслідком виконання сторонами умов договору і являє собою дії з передання (та відповідно прийняття) майна.

Способами передання є: а) вручення майна як фізичний акт, яким здійснюється перенесення володіння самим майном; б) вручення "замінника" майна - коносаменту або іншого товарно-розпорядчого документа на майно, внаслідок чого без фізичного переміщення майна "з рук у руки" воно вважається переданим набувачеві; в) здавання речей на пошту, організації зв'язку перевізникові для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки (ч. 2 ст. 334 ЦК).

Інші моменти набуття права власності за договором: нотаріальне посвідчення договору в разі якщо такий договір потребує нотаріального посвідчення згідне з ч. 1 ст. 209 ЦК; набрання законної сили рішенням суду про визнання дійсним договору, не посвідченого нотаріально (така можливість передбачена ст. 220 ЦК).

Нерухомим майном є: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", і тому, у набувача за договором право власності на нерухомість виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, ще

належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів,

уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майне та їх обтяжень" підставою для державної реєстрації прав є: а) договори, укладені в порядку, встановленому законом (купівлі-продажу, зокрема при приватизації майна державних підприємств довічного утримання; дарування та ін.); б) свідоцтво про право власності на нерухоме майно; в) свідоцтво про право власності, видане органами приватизації при приватизації житла; г) державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку; г) рішення суду (зокрема, про право власності на об'єкт незавершеного будівництва, на самочинне будівництво тощо); д) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно (наприклад, свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів та ін.) .

Судом першої інстанції встановлено, що 21 червня 2013 року ОСОБА_3 було складено письмову розписку зі змісту якої убачається, що він продав гараж у товаристві «Южное» 7 ряд №2 ОСОБА_2 та отримав від нього оплату - дванадцять тисяч гривень (а.с.8).

Відповідно до довідки голови гаражного товариства «Южное» ОСОБА_5 гараж, який розташований за адресою товариство «Южное» ряд №7 гараж №2 належить ОСОБА_3

ОСОБА_3 є членом гаражного товариства «Южное», про що свідчить абонентська книжка гаражного товариства «Южное», відповідно до якої він проводить сплату членських внесків з січня 2014 року і по теперішній час.

Першотравенська міська громадська організація гаражне товариство «Южное», відповідно до статуту, затвердженого рішенням Виконкому Першотравенської міської ради №157 від 15 травня 2002 року, створена шляхом реорганізації гаражного кооперативу «Южный» на підставі добровільного об'єднання громадян України та є правонаступником гаражного кооперативу «Южный». Метою діяльності товариства є: організація соціального захисту членів товариства; створення умов для реалізації прав членів товариства (та їх сімей); захист законних інтересів та прав товариства; організація експлуатації та охорони гаражів.

Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 листопада 2015 року відомості про право власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 у реєстрі відсутні.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що право власності ОСОБА_3 на спірний гараж №2 в ряду №7 Першотравенської громадської організації гаражного товариства «Южное» не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи у суді, а саме сторони по справі не змогли надати ні суду першої, ні апеляційної інстанції правовстановлюючих документів на підставі яких ОСОБА_3 набув право власності на даний гараж, а тому, у суда відсутні підстави для визнання розписки, яка була надана ОСОБА_3 ОСОБА_2 правочином відповідно до якого було передано право власності на нерухоме майно.

Крім того, судом апеляційної інстанції було встановлено, що у Першотравенській громадській організацій гаражному товаристві «Южное» існує спеціальний порядок передачи гаражів що перебувають у користуванні членів товариства. Саме з дотриманням такого порядку ОСОБА_2 отримав у користування гараж розташований у гаражному товаристві «Южное» рід №15 місце №50 20 травня 2015 року від ОСОБА_6 А доказів того, що позивач звертався із відповідною заявою до голови товариства про придбання гаражу № 2 ряд №7 чи відповідач ОСОБА_3 звертався із відповідною заявою, суду не надавалось, крім того, представник позивача підтвердив, що його довіритель не звертався з відповідною заявою до голови товариства.

Дані обставини встановлени колегією суддів на підставі пояснень представника відповідача - голови Першотравенської громадської організації гаражного товариства «Южное» ОСОБА_5, пояснень представника позивача та дослідженими справами щодо майна гаражного товариства, а саме обліку гаражів по конкретним рядам знаходження, наданими для огляду у суді апеляційної інстанції.

Крім того, оскільки Першотравенська громадська організація гаражне товариство «Южное» є добровільним об»єднанням громадян, утвореним на підставі єдності інтересів для сумісної реалізації громадянами своїх прав і свобод. Вищим керівним органом Товариства є загальні збори членів товариства, що є колективним органом. А тому суд не має права вимагати від колективного органу прийняття конкретного рішення за вимогою позивача, а лише може ставити перед ним певне питання на вирішення. Крім того, законодавчо встановлено конкретний порядок для оформлення права власності на нерухоме майно і це не відповідність до внутрішніх правил діловодства товариства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права, не є належним у розумінні ст. 16 ЦК України.

Посилання апеляційної скарги, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог не можна взяти до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 не надав належних доказів того, що він набув право власності (користування та розпорядження) на гараж №2 в ряду №7 гаражного товариства «Южное», а тому, суд першої інстанці віршо дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обовязки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, встановлено, що судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не вбачає, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

ОСОБА_7