Справа № 686/7123/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Мороз В.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановила:

29.03.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності її до польської національності, посилаючись на те, що при реєстрації її народження 08.08.1987 року Хмельницьким будинком урочистих подій в свідоцтві про її народження національність її батька ОСОБА_2 було вказано «поляк». Окрім того, відомості про приналежність ОСОБА_2 до польської національності містяться також у свідоцтві про його одруження, а у свідоцтві про народження ОСОБА_2 зазначено, що його мати за національністю «полячка». ОСОБА_1 звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому реєстраційної служби ХМУЮ з питанням внесення змін до актових записів цивільного стану із зазначенням відомостей про її національність «полька», а відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому реєстраційної служби ХМУЮ була проведена перевірка щодо відсутності (наявності) підстав внесення даних змін актових записі та за результатами перевірки складено висновок № 81 від 12.05.2015 року, яким відмовлено заявнику у внесенні відповідних змін до актових записів, оскільки в актових записах цивільного стану відсутня графа «Національність».

Встановлення факту належності заявника до польської національності необхідно для отримання та оформлення в Генеральному консульстві статусу «Карта поляка», що в майбутньому надасть додаткові можливості для неї та її нащадків право отримати Карту постійного побуту, яка дозволить скористатись пільгами, що гарантуються особам польського походження тощо.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якою передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення, справи за заявами про встановлення факту належності до певної національності - в переліку відсутні .

В ч. 2 ст. 256 ЦПК України зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належить до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

ОСОБА_1 просить встановити факт своєї належності до польської національності. Такий факт не відноситься до переліку, що міститься в ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

У Постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року визначено, що цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст.5 ЦПК України). Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення (п.3).

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАСУ, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Частина 2 цієї статті встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАСУ, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом п.1 ч. 1 ст. 3 КАСУ, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відмова внесення виправлень до актового запису породжує публічно-правовий спір, оскільки ці відносини є публічно-правовими за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовує надані йому чинним законодавством владні управлінські функції. Таким чином, дана справа відповідає вищенаведеному нормативному визначенню адміністративної справи.

Із змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 має намір на підставі рішення суду вирішити питання про внесення змін (доповнень) до актів запису цивільного стану, які засвідчать її польське походження Це, в свою чергу, надасть можливість заявнику оформити в Генеральному консульстві статусу «Карта поляка», що в майбутньому надасть додаткові можливість для неї та її нащадків право отримати Карту постійного побуту, яка дозволить скористатись пільгами, що гарантуються особам польського походження тощо.

В силу ч. 1 ст. 2, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України від 1 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

У відповідності до п.п. 1.1, 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Чинним законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів цивільного стану, які засвідчують походження та національність особи, і порядок оскарження відмови у внесенні таких змін.

За змістом норм ст. 17, п. 7 розділу VIІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України розгляд таких справ віднесений до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ст. 122 ч. 2 п. 1 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122 ч. 2 п.1, 256 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Зобовязати Державну податкову інспекцію у місті Хмельницькому та Управління Державної казначейської служби у Хмельницькому районі повернути ОСОБА_1, сплачений судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. (квитанція № 0.0.527942789.1 від 29.03.2016 року, Хмельницьке відділення № 26 Хмельницької філії ПАТ КБ «Приватбанк»).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя