Номер провадження: 22-ц/785/2686/16
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» та ОСОБА_5 про стягнення суми страхового відшкодування і моральної шкоди, спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

встановила:

17.09.2015 року позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.03.2014 р. о 12:55 год. напроти будинку №3 по вул. Овідіопольська дорога в м. Одесі мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль «CHEVROLET LACETTI», яким керував ОСОБА_7, на підставі довіреності № 1496 від 25.05.2012 p., посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю., отримав ушкодження, що підтверджується довідкою ДАІ (далі - ДТП).

Також зазначила, що внаслідок удару, автомобіль «CHEVROLET LACETTI» зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2105, номер державної реєстрації Т 6670 ОІ. Іншим учасником ДТП був водій легкового автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», номер державної реєстрації НОМЕР_1, громадянин ОСОБА_5

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 05.05.2014 р. по справі № 501/2112/14-п ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні ДТП. Цивільно-правова відповідальність водія наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», номер державної реєстрації НОМЕР_1, застраховано згідно полісу ОСЦВВНТЗ серія АС № 8545089 у Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПрАТ «УТСК»). ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_4 на представлення її інтересів довіреністю № 1496, посвідченою 25.05.2012 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю.

Враховуючи вказані повноваження, ОСОБА_4 своєчасно повідомив ПрАТ «УТСК» про настання страхового випадку (ДТП), що підтверджується відповідною заявою від 24.03.2014 р.

04.04.2014 р. представником компанії «Hawk Holding», уповноваженої ПрАТ «УТСК» в м. Одесі, на запропонованій ним станції технічного обслуговування проведено огляд «CHEVROLET LACETTI», номер державної реєстрації НОМЕР_2.

В свою чергу, 19.05.2014 р. ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «УТСК» із заявою про здійснення виплати страхового відшкодування, на що отримав відповідь про те, що сума виплати за вищезазначеним страховим випадком складає 17 184, 92 грн. з урахуванням франшизи, однак виплату не було здійснено.

Позивач також зазначив, що внаслідок ДТП йому була заподіяна моральна шкода у розмірі 6000,00 грн., яку він просив відшкодувати.

Враховуючи, що 12 листопада 2014 року та 13 травня 2015 року ПрАТ «УТСК» виплатило позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 19 007,02 грн., 10 липня 2015 року позивач уточнив позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ «УТСК» на користь ОСОБА_3 вартість матеріальної шкоди (страхового відшкодування) у розмірі 9 465, 56 грн. та витрат на проведення експертних оцінок у розмірі 700,00 грн., а всього 10 165, 56 грн. (а.с.97-98).

Відповідач ОСОБА_5 уточненні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Представник відповідача - ПрАТ «УТСК» у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся належним чином, надав заперечення та направив до суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника ПрАТ «УТСК» (а.с.107).

Разом з тим, заперечуючи проти позовних вимог, представник ПрАТ «УТСК» зазначив, що 19.05.2014 року ОСОБА_4 було написано заяву про отримання страхового відшкодування, яку ПрАТ «УТСК» отримало лише 14.06.14 року. ПрАТ «УТСК» листом за вих.123-уК від 24.07.14 року повідомило ОСОБА_4 щодо прийнятого рішення, а також запропонувало надати підтверджуючі документи щодо здійснення фактичного ремонту автомобіля та зазначило, що сума страхового відшкодування зменшиться на розмір франшизи та ПДВ 20%.

В свою чергу ОСОБА_4 надав висновок експерта № 5118 від 06.04.14р., згідно якого матеріальний збиток склав 24 629,61 грн. У зв'язку з цим, представник ПрАТ «УТСК» зазначив, що за відрахуванням ПДВ із зазначеної суми - 4 925,92 грн., та за відрахуванням франшизи - 500,00 грн., розмір матеріальної шкоди складає 19 203,69 грн. 12.11.14р. з невеликою затримкою згідно платіжного доручення № 154 ПрАТ «УТСК» сплатило страхове відшкодування в сумі 18 741,33 грн. Керуючись висновком експерта, яку надав ОСОБА_4, ПрАТ «УТСК» не заперечував проти доплати в різниці даних сум, а саме 462,36 грн. В свою чергу ПрАТ «УТСК» також замовило звіт № 34433 від 04.12.14р., згідно якого сума матеріального збитку склала 23 244,63 грн., із якої слід відрахувати ПДВ (1693,48 грн.).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2015 року позов ОСОБА_3 було задоволено частково.

Було стягнуто з ПрАТ «УТСК» на користь ОСОБА_3 вартість матеріальної шкоди (страхове відшкодування) у розмірі 9 465, 56 грн. та витрати на проведення експертних оцінок у розмірі 700,00 грн., а всього 10 165, 56 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 291, 73 грн.

Було стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 243, 60 грн.

У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «УТСК»ставить питання про скасування зазначеного рішення суду та ухвалення нового по суті позовних вимог, зменшивши суму матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «УТСК» на користь ОСОБА_3, до 2044,13 грн., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Рішення, в частині стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди та судового збору в апеляційному порядку не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного оскарження.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що сума матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, склала 28 472,58 грн., крім того, ним сплачено за проведення експертних оцінок 700 грн. Враховуючи, що ПрАТ «УТСК» сплатило в якості страхового відшкодування позивачу 19 007,02 грн., з неї належить стягнути на користь позивача різницю, яка склала 10 165,56 грн.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів, за виключенням суми франшизи, яка склала 500 грн., та не підлягає стягненню зі страховика на користь позивача.

Так, суд першої інстанції правильно виходив із того, що ПрАТ «УТСК» несвоєчасно встановило суму матеріальної шкоди, завданої позивачу та несвоєчасно здійснило її виплату, що змусило позивача двічі здійснювати оцінку завданої йому матеріальної шкоди.

Так, перше дослідження будо здійснено 06 квітня 2014 року та сума матеріальної шкоди склала 24 629,61 грн. (а.с.15-17).

Однак, оскільки ПрАТ «УТСК» не здійснило позивачу виплату страхового відшкодування, позивач був змушений здійснити повторне дослідження, яке було проведено 06.10.2014 року, та згідно якого сума матеріальної шкоди склала 28 472,58 грн. (а.с.27-32).

Таким чином, суд правомірно і обгрунтовано виходив із того, що саме зазначена сума підлягає відшкодуванню з ПрАТ «УТСК» на користь позивача, оскільки до часу звернення з позовом ОСОБА_3 до суду, ПрАТ «УТСК» не здійснило ні експертного дослідження пошкодженого транспортного засобу, ні виплату страхового відшкодування.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що в суму 28 472,58 грн. ввійшла сума ПДВ, яка склала 1693,48 грн., то вони є необрунтованими, виходячи з наступного.

Так, згідно висновку експерта № 5118-доп. від 06.10.2014 року в суму матеріальної шкоди 28 472,58 грн. входить сума вартості ремонтних робіт без ПДВ - 10 913 грн., сума вартості матеріалів без ПДВ - 3 839,60 грн.

Також в зазначену суму матеріальної шкоди входить вартість деталей, які підлягають заміні, із врахуванням фізичного зносу, яка складає 13 719,98 грн.

Тобто, в жодну із вказаних сум, які сумарно складають 28 472,58 грн., не входить ПДВ.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що суд необгрунтовано зазначив в судовому рішенні суму матеріальної шкоди у розмірі 29172,58 грн., то колегія суддів зазначає, що дана сума складається із суми матеріальної шкоди 28 472,58 грн. та суми, яка сплачена за експертні дослідження - 700 грн.

Разом з тим, судом першої інстанції не було враховано, що із вказаної суми належить відрахувати суму франшизи, яка складає 500 грн., та яка не підлягає стягненню з ПрАТ «УТСК» на користь позивача.

У зв'язку з цим, рішення суду підлягає зміні та зменшенню суми матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «УТСК» на користь позивача, на 500 грн.

Колегія суддів також вважає за необхідне зменшити суму судового збору, яка підлягає стягненню з ПрАТ «УТСК» на користь позивача, із 291,73 грн. до 243,60 грн.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що суд в оскаржуваному судовому рішенні не розмежував відповідачів, то вони є необгрунтованими і безпідставними, оскільки протирічать тексту рішення, в якому конкретно зазначено кожного із осіб, які брали участь у розгляді справи.

При цьому суд вказав, що ПрАТ «УТСК» також замовило звіт № 34433 від 04.12.14р., де сума матеріального збитку склала 23 244,63 грн. і дав належну оцінку цьому звіту.

Колегія суддів також зазначає, що даний звіт не може бути підставою для визначення матеріальної шкоди, завданої позивачу, оскільки проведений без дослідження пошкодженого транспортного засобу, більше ніж через 9 місяців після ДТП і визначає не суму завданої матеріальної шкоди, а суму відновлювального ремонту.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування» страховик протягом 10 днів має оглянути транспортний засіб потерпілої особи у ДТП. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Таким чином, враховуючи, що ПрАТ «УТСК» оглянуло автомобіль позивача 04.04.2014 року, а звіт № 34433 на замовлення отримало лише 04.12.214 року, тобто після проведення двох експертних оцінок завданої матеріальної шкоди, здійснених позивачем і після звернення останнього з позовом до суду, вартість цих експертних оцінок у сумі 700 грн., підлягає стягненню з ПрАТ «УТСК» на користь позивача ОСОБА_3

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за виключенням суми франшизи у розмірі 500 грн., яку суд безпідставно стягнув з ПрАТ «УТСК» на користь позивача.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, за виключенням суми франшизи, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, в іншій частині рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду змінити, та зменшити суму матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «УТСК» на користь ОСОБА_3, на суму франшизи у розмірі 500 грн.

Також, вирішуючи питання про розподілення між сторонами судового бору, колегія суддів також вважає за необхідне зменшити суму судового збору, яка підлягає стягненню з ПрАТ «УТСК» на користь ОСОБА_3, із 291,73 грн. до 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2015 року змінити.

В абзаці другому резолютивної частини рішення слова та цифри: «9 465,56 грн.» замінити словами та цифрами наступного змісту: «8 965,56 грн. (вісім тисяч дев'ятсот шістдесят п'ять гривень п'ятдесят шість копійок)».

В абзаці третьому резолютивної частини рішення слова та цифри: «10 165, 56 грн.» замінити словами та цифрами наступного змісту: «9665, 56 грн. (дев'ять тисяч шістсот шістдесят п'ять гривень п'ятдесят шість копійок)».

В абзаці четвертому резолютивної частини рішення слова та цифри «291,73 грн.» замінити словами та цифрами наступного змісту: «243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок)».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко