Справа № 135/291/16-ц
Провадження у справі № 2/135/50/16
12 березня 2016 року Ладижинський міський суд Вінницької області
у складі: головуючого - судді Волошиної Т.В.,
за участі секретаря Білодіда П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ладижині Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Ладижинського міського суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.
Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2013 року. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину доньку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач. Вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому позивач, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 700 грн, з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною трирічного вік, атакож стягнути з нього судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи у його відсутності до суду не направив.
Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, на що вказує свідоцтво про шлюб серія 1-АМ №135934 (а.с.4), від якого мають малолітню дитину - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 84 СК України та роз'яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Отже, нормою матеріального права надано право матері дитини на утримання від батька дитини до досягнення дитиною 3-х років, незалежно від її матеріального стану та того, працює вона чи ні.
З огляду на викладене, а також з урахуванням обставин, що передбачені ст.182 СК України, суд дійшов до висновку, що відповідач, будучи працездатною особою, має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини у запропонованому позивачем розмірі 700 гривень, щомісячно, оскільки належних та допустимих доказів, які б вказували на неможливість виконання покладеного на нього законодавцем обов'язку щодо утримання своєї дружини він суду не надав.
Таким чином, оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за їх спільною дочкою до досягнення дитиною трьохрічного віку, чим порушує її права, то належні кошти потрібно стягувати з відповідача у примусовому порядку у розмірі 700 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення дитиною трьох років.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави 551, 20 грн. судового збору.
На підставі ст. 84 СК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 84, 197, 212, 213, 215, 367 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 700 (сімсот) гривень, щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 трьохрічного віку, починаючи з 05 лютого 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.
Допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження.

Суддя: