Номер провадження: 22-ц/785/1168/16
Головуючий у першій інстанції Гайда-Герасименко О. Д.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Калараш А.А., Заїкін А.П.

За участю секретаря - Томашевської Т.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_14 на рішення Білгородл- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7

-про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

08.04.2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з вищезазначеними позовними вимогами в котрих просила суд витребувати з незаконного володіння відповідачки- ОСОБА_7, гараж розміром 3,5 х6,0 м, розташований на житловому масиві Південний у м.Білгород- Дністровському, Одеської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спірний гараж був побудований на підставі дозволу міського відділу архітектури та рішення № 731 Білгород-Дністровського міськвиконкому від 25 жовтня 1973 року її дідусем-ОСОБА_12 в 1974 році. За життя дідусь склав на її ім'я заповіт. ІНФОРМАЦІЯ_1 року дідусь помер. Після смерті дідуся вона прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори однак документи на спадщину не оформила. В період з 2012 по 2015 роки на підставі усних домовленостей вона разом з братом своєї матері здавали гараж у найм різним особам. Після смерті брата матері- ОСОБА_11, вона довідалась, що його орендар повісила на гараж свій замок та відповідачка повідомила, що цей гараж належить їй. Посилаючись на те, що відповідач здійснює перешкоди в праві власності на спірний гараж, просила суд з підстав ст.387 ЦК України задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області від 24 квітня 2015 року позовна заява ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про витребування майна з чужого незаконного володіння - задоволена.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_7 гараж розміром 3,5 х 6,0 м., який розташований на житловому масиві Південний у і.Білгород-Дністровському, Одеської області.

Зобов'язано ОСОБА_7 надати ОСОБА_6 вільний доступ для користування вказаним гаражем та заборони створювати у цьому будь-які перешкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7, на користь ОСОБА_6, судові витрати у розмірі 7551 грн. 60 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_14 просить рішення суду скасувати з ухваленням нового, про відмову в позовних вимогах посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що позивач не підтвердила право своєї власності на спірний автомобіль та на те, що він 06.06.2013 року придбав його у ОСОБА_11 за 4500 доларів США.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача,пояснення сторін, що з'явились, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заявлені вимоги районний суд виходив з того, що позивачка, як власник гаражу, має право витребувати його від ОСОБА_7, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним з підстав ст.387 ЦК України..

Проте повністю погодитись з таким судженням районного суду не можна з наступних підстав.

Згідно зі ст. 387, п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до положень ч.1 ст.1218 ЦУ, ст. 1282 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1299 ЦКУ, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Постановою ВСУ від 23 січня 2013 р. по справі № 6-164цс12, зазначено, що прийнявши в установленому законом порядку спадщину позивач з часу її відкриття набув речові права на успадковану квартиру - право володіння та право користування нею і, відповідно, право на захист цих прав. Право розпорядження зазначеною квартирою виникає в позивача з часу державної реєстрації його права власності на квартиру (ч.2 ст. 1299 ЦК України).

Матеріалами справи встановлено, що спірний гараж будувався ОСОБА_12, на підставі дозволу міського відділу архітектури та рішення № 731 Білгород-Дністровського міськвиконкому від 25 жовтня 1973 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_12-помер.

Відповідно до заповіту від 11 липня 2011 року ОСОБА_12 заповів все своє майно ОСОБА_6

Після смерті дідуся позивач прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Тітової Т.С. вбачається, що свідоцтво про право власності на права на спадщину на ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_12 на гараж, що знаходиться на Південному масиві не видавалось.

Згідно із вимогами статей 2, 3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно є речовим правом, яке підлягає реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та виникає з моменту такої реєстрації.

З огляду на положення зазначеного Закону, особа вважається власником об'єкта нерухомості лише тоді, коли у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься відповідний запис про реєстрацію права власності особи на це майно.

З матеріалів справи вбачається, що право власності на спірний гараж, позивачка набула на підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 грудня 2015 року та зареєструвала своє право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно -19.02.2016 року

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що на момент винесення оспорюваного рішення ОСОБА_6 не набула права власності в порядку спадкування за заповітом на спірний гараж у відповідності жддо вимог чинного законодавства, а відтак передчасно звернулась до суду з вимогами про його витребування у відповідачки з підстав ст.387 ЦК України.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції помилково вважав, що позивачка, як власник спірного гаражу має право на його витребування в порядку ст.387 ЦК України, що свідчить про порушення судом вимог ст.212-214 ЦПК України та не врахував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, судова колегія з підстав ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України скасовує рішення суду з ухваленням нового, про відмову в заявлених вимогах.

З врахуванням вимог ст.88 ЦПК України понесені заявником судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 243 грн.60 коп. стягуються з ОСОБА_6 так як документально підтверджені.

Керуючись ст.ст.218, 309,316,317,319 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_14 задовольнити частково.

Рішення Білгородл- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 квітня 2015 року скасувати.

В позовних вимогах ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_14 понесений судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді А.П.Заїкін

А.А.Калараш