Провадження № 2/734/450/16 Справа № 734/1133/16-ц
У Х В А Л А

24 березня 2016 рокусмт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Відповідно до вимог ЦПК України суддя після одержання позовної заяви зясовує чи відповідає вона вимогам, встановленим ст. 119 цього Кодексу.

Так, згідно зі згаданою статтею позовна заява повинна містити, зокрема:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

- зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Аналіз поданої позовної заяви та доданих до неї документів дає підстави суду зробити наступні висновки.

В позовній заяві вказано, що ОСОБА_4 помер 03 травня 2015 року в м. Києві. Проте позивачем не зазначено жодного доказу, який підтверджує те, що ОСОБА_4 помер. При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Таким чином, позивач повинен в позовній заяві вказати дату та місце смерті спадкодавця, а у випадку неможливості отримати певні дані у компетентних органах позивач повинен вказати причини цього.

Особливу увагу позивача суд звертає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України та п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» позивач повинен надати суду дані, які б давали суду підстави дійти висновку, що справа підсудна Козелецькому районному суду. Так, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З аналізу змісту позовної заяви вбачається, що позов поданий до суду за місцем знаходження спадкового майна. Проте для підтвердження того, що справа підсудна Козелецькому районному суду Чернігівської області позивачу варто долучити до позовної заяви дані про те, що на території Козелецького району знаходиться спадкове майно.

Таким чином, подана позовна заява не відповідає встановленим законодавствам вимогам, вказаним вище.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. У випадку неусунення причин, що стали підставою для залишення позовної заяви без руху, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків 5 (пять) днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_5