Справа № 153/721/15-ц Провадження № 22-ц/772/564/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Луценка В.В., Зайцева А.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю представника апелянта, позивача публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 8031,36 долар США,

за апеляційною скаргою представника позивача публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» ОСОБА_5 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

05 травня 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк ( далі - ПАТ КБ ) «ПриватБанк» звернулося в Ямпільський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № VIY0GA00001570, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15000,00 доларів США на строк до 15 серпня 2017 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки, інші витрати за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Останнім також передбачено, що у випадку порушення зобовязань відповідач повинен сплачувати банкові відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Свої зобовязання ОСОБА_3 належним чином в установлені строки не виконує, у звязку з чим станом на 14 квітня 2015 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 8031,36 долар США, що за курсом 22,88 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14 квітня 2015 року становить 183757,56 гривень. Заборгованість у розмірі 8031,36 долар США складається з: 6916,30 доларів США - заборгованість за кредитом, 533,78 долари США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 120,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 68,43 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором і штрафи відповідно до договору: 10,93 доларів США ( фіксована частина ), 381,93 долар США ( процентна складова ). Такі обставини стали підставою для звернення банку в суд з даним позовом ( а. с. 2-3 ).

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2015 року позов ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений частково ( а. с. 199-203 ). Стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 17 серпня 2007 року № VIY0GA00001570 в сумі 1733,50 долари США, що за курсом 22,88 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14 квітня 2015 року становить 39662, 48 гривні, з яких 1251,54 долар США, що в еквіваленті становить 28635,24 гривень, - прострочене тіло кредиту; 481,96 долар США, що в еквіваленті становить 11027, 24 гривень - прострочені відсотки. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» 1837,58 гривень судового збору ( а. с. 199-203).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_5 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Апелянт посилається на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, вважає його прийнятим без повного, всебічного, обєктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів у справі ( а. с. 205-207 ).

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу представників сторін, відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам, воно є незаконним, необгрунтованим, ухваленим всупереч норм матеріального права, що регулюють виниклі і наявні між сторонами у справі правовідносини.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні, погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного зясування дійсних обставин справи, прав та обовязків сторін, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів.

Судом встановлено, що між сторонами у справі 17 серпня 2007 року був укладений кредитний договір № VIY0GA00001570, за умовами якого банк зобовязався на надати ОСОБА_3 кредит в сумі 15 тисяч доларів США з кінцевим терміном повернення до 15 серпня 2017 року, а відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки, всі інші передбачені договором платежі за користування кредитом у строки та в порядку, визначені кредитним договором. ОСОБА_3 не надавав банкові своєчасно кошти в розмірах та на умовах, встановлених договором, для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, іншими витратами, відповідно до умов укладеного та дійсного правочину, що відображено у розрахунку заборгованості, доданому до матеріалів справи, відтак боржник свої зобовязання за договором належним чином не виконує. Враховуючи обставини, що склалися, банк скористався своїм правом та предявив вимогу до боржника про погашення всієї суми кредиту достроково у повному обсязі, що раніше було запропоновано в листі до позичальника від 03 жовтня 2008 року № 20.1.3.2/6-22855/1442 ( а. с. 15 ).

Задовольняючи позов ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 з врахуванням виключно позиції в судовому засіданні боржника та його представника лише в частині стягнення заборгованих коштів з простроченого тіла кредиту в сумі 1251,54 долар США та прострочених відсотків у розмірі 481,96 долар США, відмовляючи в решті позовних вимог, суд першої інстанції, цитуючи в рішенні норми статей 526, 530, 1054 ЦК України, посилаючись на окремі положення дійсного кредитного договору ( лише підпункти 2.2.2, 2.2.3 ) щодо сплати пені в національній валюті, дійшов висновку про відсутність взагалі підстав у позивача для заявлення вимоги щодо дострокового погашення кредиту, визнав необгрунтованими вимоги банку як щодо стягнення визначеного розміру неустойки ( пені ), так і інших сум, передбаче-них укладеним правочином.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції від 22 грудня 2015 року, представник банку (апелянт) ОСОБА_5, зазначаючи загальну суму заборгованості ОСОБА_3 станом на 14 квітня 2015 року у розмірі 8031,36 долар США, підкреслює помилковість висновку суду щодо відсутності підстав для заявлення вимоги до ОСОБА_3 про дострокове погашення всіх заборгованих коштів, оскільки така можливість для стягувача передбачена як законом, так і умовами укладеного правочину. Нарахування пені у доларах США, на думку апелянта, не є порушенням чинних норм законодавства, оскільки валютою кредиту є саме долари, але це не заперечує і не перешкоджає боржнику сплатити пеню у національній валюті згідно курсу НБУ, що безпосередньо зазначено в самому кредитному договорі ( підпункт 4.1). Відмова суду у стягненні штрафів взагалі не вмотивована.

Доводи апелянта слід визнати такими, що заслуговують на увагу та є підставою для задоволення апеляційної скарги в повному обсязі; вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні суду, яке не відповідає дійсним обставинам справи, встановленим судом.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 303 ЦПК України та розяснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен зясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини ( факти ), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовано норми матеріального й процесуального права; досліджувати докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, зазначеними положеннями цивільного процесуального законодавства на апеляційний суд покладено обовязок перевіряти законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, встановлені судом фактичні обставини і усувати недоліки, допущені судом першої інстанції.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової суми платежу за кредитом є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Підпунктом 2.3.3. кредитного договору від 17 серпня 2007 року № VIY0GA00001570, укладеного між сторонами у справі, передбачена можливість для банку при виникненні певних подій змінити умови цього договору та зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за користування ним, виконання інших зобовязань за укладеним правочином у повному обсязі. Оскільки відповідач допустив прострочення виконання свого зобовязання, що підтверджується розрахунком заборгованості ( а. с. 5-8 ), постійно, починаючи з 28 квітня 2014 року, має прострочене сальдо, позичальник вжив заходів щодо задоволення своїх вимог шляхом дострокового стягнення заборгованості по кредиту. Така його вимога відповідає як нормам чинного законодавства, яке регулює кредитні правовідносини, так і умовам укладеного правочину.

Стосовно нарахування позивачем пені в доларах США, то суду першої інстанції слід було керуватися положенням підпункту 4.1. кредитного договору, який передбачає, що у разі порушення позичальником будь-якого зобовязання по договору банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити кредитодавцю пеню у визначеному розмірі. Сплата пені здійснюється у гривнях. Якщо кредит виданий в іноземній валюті, то пеня сплачується у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

У даній ситуації суд не виконав покладеного на нього частиною третьою статті 10 ЦПК України обовязку щодо сприяння всебічному і повному зясуванню обставин справи, не розяснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, не попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і не сприяв здійсненню їхніх прав, а лише послався, що через нарахування відповідачеві заборгованих сум у доларах США позов є необгрунтованим, тому задоволенню не підлягає.

Однак, за наведених обставин слід дійти висновку, що оскільки пеня за неналежне виконання боржником своїх зобовязань станом на 14 квітня 2015 року становить 68,43 доларів США, то за курсом 22,88 відповідно до службового розпорядження НБУ від зазначеної дати сума пені складає 1565,68 гривень ( 68,43х22,88 ), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Умовами кредитного договору передбачена сплата позичальником відсотків, винагороди, штрафів ( підпункти 2.2.2., 2.2.3., 3.1., 3.2., 5.4. ). Останні становлять 381, 93 долар США ( відсоток від суми заборгованості), що в еквіваленті станом на 14 квітня 2015 року ( курс 22,88 ) становить 8738,56 гривень та 10,93 доларів США ( фіксована частина ), що становить 250,08 гривень.

Згідно статей 6, 627 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обовязковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Порушень банком своїх зобовязань та прав за чинними умовами кредитного договору, в тому числі щодо нарахування відсотків, інших платежів за користування кредитними коштами, неустойки за порушення умов договору не допущено. Заперечення представника банку наявності нібито порушень в цій частині здійснених розрахунків (за доводами апелянта ) свого спростування не знайшли.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно норм статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення у справі є неповне зясування судом обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до частини 5 статті 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. У відповідності з цією нормою Закону на користь апелянта підлягають стягненню з позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору як за подання в суд позовної заяви, так і за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» ОСОБА_5 задоволити.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2015 року скасувати.

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 17 серпня 2017 року № VIY0GA00001570 в сумі 8031,36 долар США ( вісім тисяч тридцять один долар США 36 центів ), яка складається з: 6916,30 доларів США - заборгованість за кредитом, 533,78 долари США - заборгованість по процентах за користування кредитними коштами, 120,00 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом, 1565,68 гривень пені за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором, 381,93 долар США - штраф (процентна складова), що за курсом НБУ станом на 14 квітня 2015 року становить 8738,56 гривень, 10,93 доларів США - штраф ( фіксована частина ), що еквівалентно 250,08 гривням, 1837, 58 гривень сплаченого судового збору за подання в суд позовної заяви та 2021,34 гривню судового збору з оплати апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак воно може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціаліалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді:

З оригіналом вірно: