МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр. №2-з/521/307/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» жовтня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Тищенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

У жовтні 2016року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016р. було відкрито провадження у справі та призначене відкрите судове засідання.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2016року у зазначеній справі відкрито провадження та призначений судовий розгляд справи.

При зверненні до суду до позовної заяви позивачкою було надано заяву про забезпечення позову, в якій остання просить суд вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на 1/2 частину квартири №18 за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, буд.9, яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 11 червня 2004року.

Позивачка мотивувала заяву тим, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що подана позивачем заява про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на нерухоме майно та рухоме підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_3 вбачається, що 1/2 частина квартири №18 за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, буд.9 належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 11 червня 2004року (а.с.12-13).

Судом встановлено, що між сторонами по справі виник спір з приводу укладеного між ними договору позики грошових коштів від 06.05.2016року у розмірі 45000,00грн.

Отже, оскільки позивачка, звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за зазначеним договором а також неустойки у розмірі пяти відсотків від суми боргу, а відповідачу на праві власності належить нерухоме майно, яке він може відчужити, то існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин суд вважає, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири №18 за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, буд.9, яка належить на праві власності ОСОБА_3 заявлена в межах позовних вимог, тому необхідно забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири №18 за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, буд.9, яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 11 червня 2004року.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину квартири №18 за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, буд.9, яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 11 червня 2004року.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації Одеської міської ради для виконання та сторонам - для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.М. Сегеда