Справа № 127/3719/16-ц Провадження № 22-ц/772/1436/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 48Доповідач Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі: головуючого судді Панасюка О.С., суддів Зайцева А.Ю., Шемети Т.М., з участю секретаря Топольської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2016 року,

встановила:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2016 року відмовлено у відкритті провадженні у цій справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення питання про відмову у відкритті провадження, просила скасувати цю ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги судова колегія вважає, що вона підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суддя суду першої інстанції виходив із того, що позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а встановлення факту належності до певної національності і внесення змін до актових записів і оскарження відмови у внесенні таких змін здійснюється у порядку адміністративного судочинства.

Проте, погодитись з такими висновками не можна з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких проводиться за правилами іншого судочинства.

Ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій зокрема, на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно із ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п. п. 2, 3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснено, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст. 15 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст. ст. 108 - 114 ЦПК України).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України.

Оскільки зі змісту позовної заяви видно, що ОСОБА_2 просить суд лише встановити факти, що мають юридичне значення, жодних вимог щодо визнання протиправними рішень дій чи бездіяльності органів державної влади не заявляє, то підстав для відмови у відкритті провадження у судді суду першої інстанції не було, а відтак ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, під час якого, окрім викладеного, необхідно звернути увагу на таке.

В порядку позовного провадження підлягають розгляду справи про захист невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (ст. 1 ЦПК України). Сама по собі наявність ухвали судді про відмову у відкритті провадження за такою самою заявою в порядку окремого провадження не свідчить про наявність спору між сторонами. Із позовної заяви не видно яке саме право ОСОБА_2 порушує, невизнає або оспорює відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції, не зазначено у ній і мети, з якої їй необхідно встановлення відповідних фактів.

Наслідком подання позовної заяви, яка не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України або заяви про встановлення факту, що має юридичне значення без дотримання вимог ст. 258 цього Кодексу є залишення заяви без руху (ч. 1 ст. 121 ЦПК України), а не відмова у відкритті провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2016 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення повернути до Вінницького міського суду Вінницької області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

Судді: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом

суддя Апеляційного суду

Вінницької області ОСОБА_4