Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016 рік м. Василівка

Василівський районний суд у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Василівка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в позовній заяві просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на її користь на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 28.11.2007 року, на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/8 частки до 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач сплачував аліменти також на утримання дитини від першого шлюбу, однак, у зв'язку з досягненням дитиною повноліття, припинив їх виплату.

Позивачка вважає, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6 саме у розмірі 1/4 частки.

В судове засідання позивачка не з'явилася, але в матеріалах справи міститься заява, в якій вона просить суд розглянути справу у її відсутності, на позовних вимогах наполягає.

В судовому засіданні представник позивачки в особі ОСОБА_7 підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просить суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав з підстав відсутності у нього матеріальної можливості, оскільки не має постійного місяця роботи. На даний час нікому, окрім позивачки, аліменти не сплачує, на тяжкі захворювання не страждає.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, у період перебування позивачки та відповідача у шлюбі у них народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується рішенням Василівського районного суду від 14.12.2011 року та свідоцтвом про народження, копії яких є у справі.

Зазначеним судовим рішенням було розірвано шлюб позивачки та відповідача.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст.180 СК України, позивачка та відповідач зобов'язані утримувати сина до досягнення ним повноліття та забезпечити йому рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, на належному рівні.

Позивачка та відповідач проживають окремо, син проживає з позивачкою, що підтверджується, окрім пояснень позивачки, викладених у позові, пояснень її представника в судовому засіданні, довідкою Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області від 27.01.2016 року, яка є у справі та не заперечується відповідачем.

На підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 28.11.2007 року, копія якого є у справі, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, почавши стягнення з 27.09.2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, наказом №56 від 10.10.2014 року, довідкою УПСЗН, копії яких є у справі.

Згідно ч.2 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках.

Згідно до ст.182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що відповідач також має сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якого він сплачував аліменти на підставі виконавчого листа №2-3249 від 11.11.2005 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, на користь ОСОБА_10 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, почавши стягнення з 24.10.2005 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується свідоцтвом про народження, розрахунком заборгованості по аліментам, копії яких є у справі.

На даний час ОСОБА_9 досяг повноліття, відповідач не сплачує аліменти на його утримання, хоча й має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, копія якого є у справі.

Відповідач є дорослим, здоровим чоловіком, він не одружений, не має постійного місця роботи та постійного заробітку, не страждає на тяжкі захворювання, на його утриманні, крім сина ОСОБА_6, інших осіб немає. Ці факти підтверджені матеріалами справи та не заперечуються відповідачем.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів законності, об'єктивності, доцільності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Розмір аліментів, про стягнення якого просить позивачка, суд вважає обґрунтованим. Аліменти мають бути стягнуті з відповідача від дня пред'явлення позову.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач не надав суду належні та достатні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову. Той факт, що відповідач не має постійного місця роботи та має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина, який досяг повноліття, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Також, згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь державного бюджету Василівського району Запорізької області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст.180-183,191, 192 СК України, 10, 11, 57,58, 59, 60, 64,81,88,208, 209,212, 213, 214, 215, 224, 226, 228, 232 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 28.11.2007 року, на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/8 частки до 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення сином повноліття, почавши стягнення з 17.02.2016 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету Василівського району Запорізької області судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського

районного суду Ю.А.Степаненко