АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/988/15-ц Номер провадження 22-ц/786/213/16Головуючий у 1-й інстанції Колос Ю. А. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Дорош А.І., Триголова В.М. при секретарі Діхтяр Т.В.

за участі позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 04 грудня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання.

В позовній заяві вказувала, що від шлюбу з відповідачем вони мають повнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є студенткою 2 курсу фінансово-економічного факультету Полтавського національного технічного університету ім. Ю. Кондратюка з денною формою навчання на контрактній основі. Згідно договору від 14 серпня 2014 року плата за весь період навчання складає 31 600 грн., що на місяць відповідно становить 658 грн. 33 коп. Оплата за гуртожиток, де проживає дочка складає 2711 грн. 70 коп. на рік, що на місяць становить 225 грн. 97 коп. Також зазначала, що окрім плати за навчання та проживання в гуртожитку, вона щомісячно витрачає на одяг, продукти харчування, інші потреби не менше 500 грн., таким чином її щомісячні витрати на матеріальне утримання дочки становлять 1384 грн. 30 коп.

Посилаючись на те, що вони з відповідачем повинні нести рівні витрати, в той час як після досягнення донькою повноліття, останній матеріальної допомоги дочці не надає, а вона на даний час ніде не працює, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 967 грн. 96 коп. на місяць, - просила стягнути з відповідача на утримання дочки аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 692 грн. 20 коп. щомісячно до закінчення донькою навчання.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 04 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 400 грн. на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 28 вересня 2015 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 23-річного віку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, позивач просила скасувати оскаржуване нею рішення районного суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що сторони у справі є батьками повнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю та продовжує навчання у Полтавському національному технічному університеті за договором №04.138-14 на підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» від 14 серпня 2014 року на денній формі навчання. В зв'язку з навчанням повнолітня ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги.

Оскільки, між сторонами виник спір з приводу ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

За нормами ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до положень ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В той же час, законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Згідно роз'яснень, наведених в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).

Таким чином, батьки мають обов'язок утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Вирішуючи даний спір по суті, суд першої інстанції виходив зі встановлених обставин, при цьому врахував матеріальний стан сторін, їх повнолітньої доньки ОСОБА_4, яка продовжує навчання, та відповідно до положень вищенаведених норм Сімейного кодексу України, дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на недоведеність позивачем фінансової можливості відповідача, який не має постійного місця роботи та стабільного заробітку, сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки у вказаному у позові розмірі.

При цьому судом обґрунтовано взято до уваги те, що відповідач у добровільному порядку оплачував вартість навчання дочки, що свідчить про його участь в її утриманні.

Твердження позивачки в апеляційній скарзі про те, що сплачені відповідачем кошти за навчання дочки були їхніми спільними коштами, не спростовує встановленого судом факту добровільної участі відповідача в матеріальному утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Також не спростовують правильності висновків місцевого суду і інші доводи апеляційної скарги, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, - У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 04 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналогм згідно: