Єдиний унікальний номер 741/297/16
Провадження № 2/741/198/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 23 березня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Драбиноги С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, зазначивши, що 1 лютого 1998 року померла його мати ОСОБА_2, після смерті якої залишилося право на земельну частку (пай), площею 4,32 в умовних кадастрових гектарах, по колишньому КСП імені Давиденка. Він (позивач) є спадкоємцем майна померлої першої черги за законом, спадщину прийняв, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі не може, так як оригінал правовстановлюючого документу втрачений.

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай), площею 4,32 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0224658 належало ОСОБА_2, яка померла 1 лютого 1998 року, в порядку спадкування після смерті останньої.

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, представник позивача ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, сільський голова подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника сільської ради.

Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя набула право на земельну частку (пай), площею 4,32 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Давиденка, отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0224658, що підтверджується копією листа відділу Держгеокадастру у Носівському районі (а.с. 7).

1 лютого 1998 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 14 березня 2016 року (а.с. 23) вбачається, що померла ОСОБА_2 за життя заповіту не складала, а тому спадкоємство після її смерті здійснюється за законом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5), а тому відповідно до ст. 529 ЦК УРСР відноситься до першої черги спадкоємців за законом.

З матеріалів спадкової справи № 5/2016 до майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 24-25) вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

В судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0224658, виданий на імя ОСОБА_2, був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 8).

Позивач позбавлений можливості отримати дублікат втраченого сертифікату.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_2, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 59/02-31 від 9 лютого 2016 року (а.с. 9).

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке належало померлій ОСОБА_2

Керуючись ст. 529 ЦК УРСР, ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право на земельну частку (пай), площею 4,32 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0224658, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 1 лютого 1998 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв