Справа №463/5521/15-ц
Провадження №2/463/515/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно, та визнання права власності на частину спільного майна, та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання спільним майном подружжя та поділу майна, суд

в с т а н о в и в :

позивач звернулась із позовом до відповідача про визнання спільним майном подружжя будинку за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 39 а, та визнання за нею права особистої приватної власності в порядку поділу майна на ? частину будинку №39 а по вул. Личаківська в м. Львові, площею 80,45 кв.м.

Відповідач подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_4 про визнання спільним майном подружжя автомобіля марки «Ranault Fluence», реєстраційний номер НОМЕР_1, та будинку за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 39 а, загальною площею 160,9 кв.м, житловою площею 74,4 кв.м. Просить визнати за ним право власності на будинок за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 39 а, загальною площею 160,9 кв.м вцілому і виділити його у власність, а позивачу виділити у власність автомобіль марки «Ranault Fluence», реєстраційний номер ВС 8440 СТ.

Позивач вимоги мотивує тим, що з 29.05.1998 року перебувають у шлюбі з відповідачем, у сім'ї народилося двоє дітей. За час перебування у шлюбі ними було придбано приміщення по вул. Личаківській, 39 а у м. Львові, право власності на яке було зареєстровано за відповідачем. З 2007 по 2010 роки ними за спільні кошти проведено реконструкцію вказаного приміщення у відповідності до розробленого та погодженого проекту у житловий будинок, який складається із 4 житлових кімнат загальною площею 160.9 м.кв. З 2013 року вони припинили подружні відносини, вона із дітьми залишилася проживати у будинку, а відповідач проживає окремо. На даний час відповідач намагається продати спірний будинок, вважаючи його своєю власністю.

У відповідності до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

А тому вважає, що їй має належати на праві власності половина спірного житлового будинку, у звязку з чим просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку по вул. Личаківській, 39-А площею 80.45 м.кв.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримала. Відносно зустрічного позову заперечила, вважає, що незалежно від того, що її довірителька не працювала вона має рівні права на будинок. Пояснила, що виділення відповідачу будинку, а їй автомобіля не відповідає рівності прав подружжя, а тому настоює на визнанні за кожним із подружжя права власності по ? частині на будинок .

Відповідач зустрічний позов обґрунтовує тим, що дійсно з позивачем перебувають в шлюбі, але вже декілька років проживають окремо, подружні відносини припинили. За час шлюбу ними було набуто у власність приміщення по вул. Личаківській, 39-а у м. Львові, яке зареєстровано на нього та автомобіль марки Renault Fluence, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на позивача. Фактично вказане майно набуто за його кошти, так як оскільки позивач не працювала і доходів не мала. Він особисто займався розробленням та погодженням проекту, проведенням реконструкції будинку і тому вважає, що будинок має бути виділений йому у власність, а позивачу автомобіль. Тому просить визнати спільним майном подружжя автомобіль марки Renault Fluence, реєстраційний номер НОМЕР_1, житловий будинок загальною площею 160.9 м.кв. та здійснити поділ подружнього майна, виділивши йому у власність житловий будинок та визнати за ним право власності в цілому, а відповідачу виділити у власність автомобіль.

В судовому засіданні представник відповідача позов визнала частково, зустрічний позов підтримала повністю. Просить врахувати, що вартість житлового будинку згідно технічного паспорту становить 129150 грн., а автомобіля 267730 грн. Її довіритель не настоюватиме на стягненні із позивача різниці за невідповідність вартості майна, при запропонованому ними варіанті поділу.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд основний та зустрічний позов задовольняє частково з таких підстав.

Як вбачається ізкопії свідоцтва про шлюб (а.с.9) сторони є подружжям, їх шлюб зареєстровано 29 травня 1998 року.

Як вбачається із договору купівлі продажу та копії свідоцтва про право власності (а.с.10,18) сторони під час перебування у шлюбі набули у власність приміщення по вул. Личаківській, 39-а у м. Львові.

Як встановлено в судовому засіданні і це не заперечують сторони, в період з 2007 по 2010 роки ними відповідно до розробленого та погодженого проекту (а.с.40-54) проведено реконструкцію вказаного приміщення у житловий будинок і отримано дозвіл на завершення самочинного будівництва.

Згідно представлено технічного паспорту (а.с.33-39) будинок складається із 4 житлових кімнат житловою площею 74.4 м.кв.,а загальною 160.9 м.кв., вартістю 129151 грн.

У відповідності до положень ст.60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до вимог ч.1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно положень ст.71 СК України визначено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Суд вважає, що оскільки спірне майно набуто сторонами під час перебування в шлюбі, воно є подружнім і частки кожного із них є рівними, оскільки ні домовленістю, чи шлюбним договором не було визначено інший порядок поділу майна подружжя.

Таким чином, кожний із подружжя набуває право власності по ? частині житлового будинку № 39-а по вул. Личаківській в м. Львові та на автомобіль марки Renault Fluence, реєстраційний номер ВС 8440 СТ.

Тому позов позивача є підставним. Разом з тим, позивач набуває право власності на ? частку будинку, а не конкретні метри, а тому слід вимоги задоволити частково та визнати за позивачем право власності на ? частину житлового будинку№39-а по вул. Личаківській в м. Львові загальною площею 160.9 м.кв.

В той же час вимоги зустрічного позову про поділ майна шляхом виділення відповідача в цілому житлового будинку, а позивачу автомобіля суперечать положенням ст.71 СК України, оскільки відповідачем не доведено, що спірний будинок є неподільною річчю, а окрім того запропонований ним порядок поділу суперечить інтересам позивача, яка як і відповідач має право на ? частину спірного будинку.

Тому суд вважає, що з врахуванням наведених обставин вимоги зустрічного позову також підлягають до задоволення частково, шляхом визнання за відповідачем права власності на ? частину житлового будинку № 39-а по вул. Личаківській в м. Львові.

Оскільки суд відмовляє у частині вимог зустрічного позов про поділ майна по запропонованому відповідачем варіанту, а відповідач не заявляє вимоги про визнання за ним права власності на ? частину автомобіля марки Renault Fluence, реєстраційний номер НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано за позивачем, тому з врахуванням положень ст.11 ЦПК України, суд не може вийти за межі позовних вимог і визнати за ним право власності на ? частину вказаного автомобіля.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину будинку №39 а по вул. Личаківська в м. Львові, загальною площею 160,9 кв.м, житловою площею 74,4 кв.м.

Зустрічний позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частину будинку №39 а по вул. Личаківська в м. Львові, загальною площею 160,9 кв.м, житловою площею 74,4 кв.м.

В решті задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити за безпідставністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст.294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: Гирич С. В.