У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 04 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що за заявою відповідача 14 квітня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитно-заставний договір № DNН4КР99370373, згідно умов якого останній отримав у кредит грошові кошти на суму 6 358 грн 30 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 42 місяці до 14 жовтня 2009 року.

Свої зобов'язання відповідач за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 14 квітня 2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 41 041 грн 25 коп., з яких: заборгованість за процентами - 10 404 грн 71 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань - 30 636 грн 54 коп.

Судовим наказом судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2009 року в рахунок кредитної заборгованості за цим договором було стягнуто на користь позивача 27 576 грн 23 коп., у зв'язку з чим сума заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 14 квітня 2014 року склала 14 638 грн 27 коп.

Уточнюючи свої позовні вимоги, ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначало, що стягнення боргу за вказаним судовим наказом не відбулося у зв'язку з неможливістю встановити місце знаходження боржника, а відтак сума боргу станом на 14 квітня 2014 року склала 28 681 грн 64 коп., з яких: заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 899 грн 21 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором - 25 782 грн 43 коп.

Посилаючись на викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитно-заставним договором у сумі 28 681 грн 64 коп.

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором станом на 14 квітня 2014 року в сумі 5 799 грн 21 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 04 лютого 2016 року заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (ст. 266 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови і позові.

Розглядаючи справу, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив із того, що у ПАТ КБ «ПриватБанк» з 06 травня 2010 року виникло право звернення до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості за процентами, але позивач звернувся з такими вимогами тільки у квітні 2014 року, тобто за межами позовної давності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також, обставини справи, дійшов правильного висновку, що позивачем доведено існування самого суб'єктивного права і факт його порушення, про захист якого він просить, але через пропущення позовної давності позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягають.

Ухвалюючи рішення у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 04 лютого 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак