Справа №2/489/542/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, яким просив встановити факт його родинних відносин як онука по відношенню до померлої 28 грудня 2014 р. ОСОБА_3 та визнати за собою в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позов предявлено до Миколаївської міської ради та ОСОБА_2. на користь якого спадкодавцем ОСОБА_4 за життя було складено заповіт, але який спадщину не прийняв.

В судовому засіданні позивач з представником позовні вимоги підтримали. Позивач пояснив, що ОСОБА_2, який є йому батьком і сином ОСОБА_4 у 90-х роках виїхав до Росії і де той проживає він не знає, намагання встановити із ним зв'язок через знайомих виявилися марними. Правовстановлювальний документ на квартиру втрачений.

Представник Миколаївської міської ради подав заяву до суду про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Третя особа в справі приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 просила в судовому засіданні вирішити справу на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, нотаріуса, покази свідків, дослідивши письмові докази в справі, встановив такі обставини.

Згідно спадкової справи №2/2014 Другої миколаївської державної нотаріальної контори після смерті 17 червня 2013 р. ОСОБА_6 заяву про прийняття після нього спадщини за законом подала вдова ОСОБА_3, яка на момент відкриття спадщини проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем. Крім того із спадкодавцем був зареєстрований ОСОБА_1, який був зазначений в довідці про склад сімї спадкодавця як його онук.

ОСОБА_1 також подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 в частині грошових вкладів за заповідальним розпорядження і 23 червня 2014 р. державним нотаріусом на його імя було оформлено свідоцтво про право на спадщину на ? частини грошових вкладів.

Крім того, право на спадщину за законом у вигляді ? частини грошових вкладів було визнано за ОСОБА_3 свідоцтвом державного нотаріуса від 23 червня 2014 р. в порядку обовязкової частки у спадщині.

Крім того, ОСОБА_3 після смерті чоловіка ОСОБА_6 за свідоцтвом державного нотаріуса від 23 червня 2014 р. набула у власність в порядку спадкування за законом цілу квартиру АДРЕСА_1.

У заявах про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зазначали про спадкоємця ОСОБА_6 за законом його сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який спадщину не прийняв та про відсутність інших спадкоємців 1 та 2 черги за законом.

У відповідності до спадкової справи №19/2015 приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 після смерті 28 грудня 2014 р. ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини за законом подав ОСОБА_1, який на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем.

У заяві про прийняття спадщини він зазначив про спадкоємця ОСОБА_3 за законом її сина ОСОБА_2, який мешкає в Росії, місце його реєстрації та роботи йому не відомі.

За життя, 15 липня 2014 р. ОСОБА_3 оформила у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 заповіт, за яким заповіла усе все майно, що буде їй належатиме на день її смерті, у т.ч. квартиру АДРЕСА_2 І.Ю., ІНФОРМАЦІЯ_2.

28 листопада 2015 р. приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 винесла постанову, якою відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, яка залишилися після смерті ОСОБА_3

Постанова була обґрунтована тим, що є розбіжності в написанні прізвища спадкодавця і спадкоємця «Бессолова» та «Бесолов», тому не підтверджений факт родинних відносин. Крім того, не був наданий правовстановлювальний документ на квартиру АДРЕСА_1. Не надано документів про наявність чи відсутність спадкоємців за законом попередніх чотирьох черг за законом, що впливає на визначення нотаріусом строку для прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_1 по закінченню 3 місячного строку окремо та самостійно для кожної попередньої черги спадкоємців за законом, оскільки видати свідоцтво про право на спадщину за законом є можливими тільки після спливу цього строку для кожної черги спадкоємців. При цьому нотаріус в цій постанові відзначив, що не буде порушенням закону прийняття заяви про прийняття спадщини від такого спадкоємця протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, тобто до початку перебігу спеціального тримісячного строку. Крім того, ОСОБА_1 не були оплачені обовязкові платежі.

Дана постанова приватного нотаріуса ОСОБА_5, виходячи з меж позовних вимог, не підлягає оцінці судом.

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 підтвердили свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, пояснивши, що позивач проживав в родині ОСОБА_3 як онук, що про батька позивача знають що той років з 20 тому поїхав до Росії і більше не повертався.

Крім того факт родинних відносин підтверджується довідками про склад сімї спадкоємця ОСОБА_6, де позивач зазначений в якості його онука.

Також суд також звертає увагу, що у свідоцтві про народження (складеного російською мовою органом державної реєстрації за місцем народження) «Бессолова Юрия Игоревича» 17 серпня 1987 р. в с. Проспихіно Кежемського району Красноярського краю Росії його батьком зазначений ОСОБА_2.

Дата та місце народження зазначені в цьому свідоцтві про народження співпадають з аналогічними відомостями про позивача зазначеними в його паспорті громадянина України. Крім того прізвище позивача зазначене в паспорті громадянина України російською мовою «Бессолов», а українською «Бесолов».

Згідно копія повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 11 листопада 2015 р. ОСОБА_2 народився 29 травня 1963 р. в м. Миколаєві у батьків ОСОБА_6 і Олещенко (у 1968 р. змінено на ОСОБА_6) ОСОБА_10, які проживали в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Тому, на думку суду, факт родинного звязку ОСОБА_11 через батька ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_12 як онука до баби є доведеним.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до змісту ч. 1 ст. 1265 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом 5 черги.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).

Прийняття спадщини передбачено як автоматично - виходячи з факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України) або із особливого статусу спадкоємця (ч.4 ст. 1268 ЦК України) так і шляхом подання протягом 6 місячного строку з дня відкриття спадщини заяви до нотаріуса (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З аналізу ч. 2 ст. 1270 ЦК України слідує, що така може бути застосована у випадку якщо від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття залежить саме виникнення права на спадкування у особи.

Оскільки в даному випадку спадкування здійснюється за законом, то вказана норма передбачає охорону прав того спадкоємця, який приймає спадщину лише в результаті і внаслідок неприйняття її прийняття іншою особою спадкоємця за заповітом ОСОБА_2

Як слідує із матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_3 не було жодного спадкоємця за законом 1-4 черги, а відтак право на спадкування у спадкоємця 5 черги, яким є позивач, виникло відразу по закінченню загального 6 місячного строку передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України і існувало протягом 3 місяців.

Нотаріусом в постанові від 28 листопада 2015 р. визнано що подання заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, завчасно, тобто до перебігу спеціального 3 місячного строку відповідає законові.

Тому оскільки позасудового способу, з огляду на факт відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оформити свої спадкові права позивач немає, тому суд вважає за потрібне визнати за ним право власності на спадкове майно - на квартиру АДРЕСА_1.

При цьому позов підлягає задоволенню частково, оскільки відповідач ОСОБА_2, як особа яка не прийняла спадщину, не має прав на неї, а тому не може порушувати спадкові права позивача.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин ОСОБА_1, який народився 17 серпня 1987 р. в с. Проспихіно Кежемського району Красноярського краю Росії по відношенню до померлої 28 грудня 2014 р. в м. Миколаєві ОСОБА_3, як онука та баби відповідно.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький