Справа №482/1620/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Баранкевич В.О., при секретарі Андрусенко В.А., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ПАТ "УкрСиббанк" ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "УкрСиббанк", ТОВ "Кредитекспресс ОСОБА_3Ел.СІ" про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ "УкрСиббанк", ТОВ "Кредитекспресс ОСОБА_3Ел.СІ" про захист прав споживачів.

Позивач посилається на те, що 13.01.2014р. між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0 про надання йому споживчого кредиту. Відповідно до розрахунку наданого публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» заборгованість ОСОБА_1 станом на 13.08.2015 дорівнювала 0,00 грн. 15.08.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитекспресс ОСОБА_3Ел.СІ.» надіслало позивачу лист з погрозами. Таким чином, відповідачами було порушено законні права позивача, а також його інтереси та волевиявлення . Вважає, що цими діями ПАТ "УкрСиббанк" незаконно розкрив банківську таємницю щодо нього третім особам, а тому з посиланням на ці обставини та ст.ст. 16, 23, 60 ЦК України, статті 60, 61, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Просив визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитекспресс ОСОБА_3Ел.СІ.» протиправними та зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитекспресс ОСОБА_3Ел.СІ.» припинити діяльність щодо стягнення заборгованості , стягнути з публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 100 грн. як незаконно сплачені кошти за операцію, що є безкоштовною., стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» 1000000грн. моральної шкоди, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитекспресс ОСОБА_3Ел.СІ.» 1000000грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав, позов задовольнити.

Представник відповідача у сзадоволенні позову просив відмовити, надав до суду свої письмові заперечення проти задоволення позову. Представник відповідача зазначає, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Відовідно до п. 2 Підписуючи Кредитний договір, Позичальник погоджується з викладеною у Правилах споживчого кредитування (оприлюднених в газеті «Голос України» №85 (5085), 13 травня 2011 року із усіма змінами і доповненнями (далі - Правила), пропозицією ОСОБА_4 надати позичальнику споживчий кредит на умовах, встановлених у Кредитному договорі та Правилах споживчого кредитування. Згідно, п.16 Кредитного договору Сторони домовились вважати, що, уклавши Кредитний договір позичальник своїм підписом засвідчує факт та згоду з умовами Договору та умовами Правил, підтверджує свої права та обов'язки за договором та Правилами і погоджується з ними, підтверджує, що він ознайомлений і погоджується з умовами усіх додатків до кредитного договору, підтверджує свою здатність виконувати умови договору та Правил, підтверджує, що на дату укладення Кредитного договору він ознайомлений із усіма тарифами по розрахунково - касовому обслуговуванню та Тарифами ОСОБА_4, надає ОСОБА_4 свою згоду збирати, зберігати, використовувати, поширювати і отримувати інформацію, в у числі банківську таємницю та/або персональні дані Позичальника, в обсязі, встановленому Правилами, засвідчує свою згоду на отримання від ОСОБА_4 інформації по кредиту/додатковому кредиту (в тому числі інформації, що містить банківську таємницю) шляхом надсилання на адресу Позичальника простих листів, та що всі умови Кредитного договору та Правил йому зрозумілі і Позичальник вважає їх справедливими по відношенню до нього, а також, що перед укладенням Кредитного договору отримав від ОСОБА_4 інформацію про умови кредитування згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів» та Постанови НБУ №168 від 10.05.2007 року «Про затвердження правил надання банками України Інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». П.п. 9.4 Правил погоджено, що уклавши Кредитний договір, позичальник надає банку свою згоду та право збирати, зберігати протягом необмеженого часу, обробляти, використовувати, поширювати, передавати і отримувати інформацію. Просив в задоволенні предявленого позову відмовити повністю.

Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.01.2014р. між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0 про надання йому споживчого кредиту, відповідно до умов якого позивачу надано кредит на споживчі цілі у сумі 6973,05 грн, зі сплатою 0,01 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк до 13.07.2015 року.

В день укладення договору боржником була отримана вказана грошова сума готівкою.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 901 ЦК України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідно до п. 2 зазначеного договору підписуючи кредитний договір, позичальник погоджується з викладеною у Правилах споживчого кредитування (оприлюднених в газеті «Голос України» №85 (5085), 13 травня 2011 року із усіма змінами і доповненнями, пропозицією ОСОБА_4 надати позичальнику споживчий кредит на умовах, встановлених у Кредитному договорі та Правилах споживчого кредитування.

Згідно, п.16 кредитного договору сторони домовились вважати, що, уклавши кредитний договір позичальник своїм підписом засвідчує факт та згоду з умовами договору та умовами правил, підтверджує свої права та обов'язки за договором та Правилами і погоджується з ними, підтверджує, що він ознайомлений і погоджується з умовами усіх додатків до кредитного договору, підтверджує свою здатність виконувати умови договору та правил, підтверджує, що на дату укладення кредитного договору він ознайомлений із усіма тарифами по розрахунково - касовому обслуговуванню та тарифами банку, надає банку свою згоду збирати, зберігати, використовувати, поширювати і отримувати інформацію, в у числі банківську таємницю та/або персональні дані позичальника, в обсязі, встановленому правилами, засвідчує свою згоду на отримання від банку інформації по кредиту/додатковому кредиту (в тому числі інформації, що містить банківську таємницю) шляхом надсилання на адресу позичальника простих листів, та що всі умови кредитного договору та правил йому зрозумілі і позичальник вважає їх справедливими по відношенню до нього, а також, що перед укладенням кредитного договору отримав від банку інформацію про умови кредитування згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів» та Постанови НБУ №168 від 10.05.2007 року «Про затвердження правил надання банками України Інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Так, п.п. 9.4 Правил погоджено, що уклавши Кредитний договір, позичальник надає банку свою згоду та право збирати, зберігати протягом необмеженого часу, обробляти, використовувати, поширювати, передавати і отримувати інформацію (дані про позичальника, відомі банку та/або третім особам, у зв'язку з укладенням та виконанням кредитного договору, в тому числі банківську та комерційну таємницю та/або персональні дані Позичальника): необхідну третім особам для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку включаючи, але не обмежуючись послугами з відповідального зберігання документів, ведення архівів, проведення заходів щодо впорядкування існуючої заборгованості позичальника тощо відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються основної діяльності банку, яку він здійснює на підставі отриманих банківської ліцензії та письмових дозволів та/або спрямовані на виконання умов Договору та/або договорів, за якими надається забезпечення виконання зобов'язань за Договором.

Підписанням Договору позичальник, як суб'єкт персональних даних, добровільно надав ОСОБА_4 свою письмову згоду на передачу персональних даних позичальника будь-яким третім особам. Згода позичальника на обробку його персональних даних, що надана останнім згідно з умовами цього пункту не вимагає здійснення повідомлень про передачу персональних даних позичальника третім особам згідно з нормами ст.21 Закону України «Про захист персональних даних».

З метою стягнення даної заборгованості 01.09.2014 року ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кредитекспресс ОСОБА_3Ел.СІ" уклав договір про надання послуг №40. За цим договором зобов'язалося надати ОСОБА_4 послуги, спрямовані на повернення в досудовому порядку загальної заборгованості боржників ОСОБА_4 за кредитними договорами. Зазначені послуги Виконавець надає на всій території України.

З наданих позивачем документів, вбачається, що відповідач ПАТ "УкрСиббанк" надало ТОВ "Кредитекспресс ОСОБА_3Ел.СІ" дані про позивача, на які він надавав згоду у кредитному договорі. ТОВ "Кредитекспресс ОСОБА_3Ел.СІ" діяло в межах наданих йому повноважень, що підтверджується договором про надання послуг.

Таким чином, відповідачами не було порушено прав позивача.

Не підлягають також задоволенню, через безпідставність, і позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів на користь позивача завданої йому моральної шкоди в сумі 1000000 грн.

Так, загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК України.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 року № 5, від 27 лютого 2009 року № 1) надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

У ст. 1 Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Відповідно до ст. 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень гл. 82 цього Кодексу.

Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені § 3 гл. 82 ЦК.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Оскільки відповідачами не допущено порушення законодавства України та умов договору під час розголошення банківської таємниці щодо укладеного з позивачем кредитного договору і таке не призвело до вищезгаданих наслідків, то підстави для відшкодування позивачеві шкоди за нормами Закону України "Про захист прав споживачів" відсутні.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У повному обсязі відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ПАТ "УкрСиббанк", ТОВ "Кредитекспресс ОСОБА_3Ел.СІ" про захист прав споживачів як заявлені безпідставно.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий