У х в а л а

09 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ АмелінВ.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Перша харківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією родиною, визнання майна спільною сумісною власністю, виключення майна зі складу спадщини та визнання права власності на Ѕ частину майна,

в с т а н о в и в:

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, оскільки не відповідає вимогам ст. 326 ЦПК України.

Особа, яка подає касаційну скаргу має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному у відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI у редакції на час подання касаційної скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до абз. 1 п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

У даній справі предметом спору є дві вимоги немайнового характеру (встановлення факту проживання однією родиною, виключення майна зі складу спадщини), тому в цій частині підлягає сплаті судовий збір у розмірі 584 грн 64 коп. та вимога майнового характеру, однак правильність розрахунку сплати судового збору в цій частині не можливо перевірити з огляду на наступне.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Виходячи з того, що із поданої касаційної скарги та копії оскаржуваного рішення апеляційного суду не вбачається ціни позову в частині вимог майнового характеру (визнання права власності), неможливо встановити правильність сплати судового збору у розмірі 840 грн, а тому заявник касаційної скарги має підтвердити відповідність сплаченого судового збору належними доказами, та у разі сплати судового збору не у повному розмірі, доплатити відповідну суму і надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Крім того, за змістом ч. 5 ст. 326 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії оскаржуваних рішень (ухвал) судів першої та апеляційної інстанцій.

Згідно із п. п. 13.7 13.8 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 17 грудня 2013 року № 173, копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду. Якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п'ять проколів, а на зворотному боці останнього аркуша - скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів. До копії судового рішення, до якого внесено зміни, обов'язково додається копія ухвали апеляційного (касаційного) суду, яким судове рішення змінено, а також за наявності - копії додаткового рішення, копії ухвал про виправлення описок тощо.

Таким чином, заявнику необхідно надати належним чином завірену копію рішення суду першої інстанції для перевірки на предмет законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, або у разі несплати суми судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2016 року залишити без руху.

Надати строк для усунення зазначених недоліків скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали, касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І.Амелін