АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8546/16 Справа № 208/2612/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся (Колодяжна) Н.Є.
Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про звернення стягнення,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 січня 2011 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи скарги, матеріали справи, вважає, що скарга в частині звернення стягнення на квартиру, належну ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а другий абзац резолютивної частини оскаржуваного рішення залишенню без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та районним судом вірно встановлено, що між Банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір від 21.07.2008 року, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 60000 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.07.2018 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором Банк і ОСОБА_2 21.07.2008 року уклали договір іпотеки, предметом якого виступила квартира АДРЕСА_1.

Доведено, що в звязку з порушенням ОСОБА_2 взятих на себе кредитних зобовязань станом на 03.06.2010 року вона має заборгованість - 81579,68 доларів США., з яких: 58742,55 доларів США - заборгованість за кредитом; 16116,74 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2805,62 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 31,53 долара США - штраф на фіксовану частину; 3883,25 долара США - штраф на процентну складову, яка згідно до курсу НБУ на час подачі позову становить 646926,87 гривень.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 січня 2011 року, яке переглядається в частині звернення стягнення на квартиру ОСОБА_2 позовні вимоги Банку задоволені, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1/0817U8Д від 21.07.2008 року, в розмірі 81579,68 доларів США, яка згідно до курсу НБУ становить 646926 грн.87 коп., звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_2, - предмет іпотеки за договором іпотеки № 17U8/1 від 21.07.2008 року, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням «ПриватБанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Апеляційний суд вважає за необхідне залишити його у наведеній частині без змін, з огляду на наступне.

Стаття 38 ЗУ «Про іпотеку» передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Відповідно до п. 29 Договору про іпотеку від 21.07.2008 року сторони погодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено шляхом його продажу будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.. 38 ЗУ «Про іпотеку», для чого Іпотекодавець надає Іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд Іпотекодержателя і здійснити всі необхідні дії від свого імені.Задовольняючи позовні вимоги Банку в частині звернення стягнення на вказану квартиру, районний суд помилково застосувавши ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», але установивши, що позичальник не виконувала грошових зобовязань за кредитним договором, дійшов правильного про їх задоволення відповідно до умови договору та позовних вимог, - захистивши порушені права кредитора щодо виконання позичальником грошових зобовязань, забезпечених іпотекою.

Законність оскаржуваного рішення в іншій частині не перевіряється, так як Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду в іншій його частині залишене без змін.

Доводи апелянта в скарзі про те, що Банком на її адресу не направлялась письмова вимога про добровільне звільнення квартири, а тому звернення позивача до суду є передчасним, - не впливають на законність рішення в частині, що переглядається, так як звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду закріплене ст.. 33 ЗУ «Про іпотеку», а тому звернувшись до суду з вказаним позовом в звязку з невиконанням боржником основного зобовязання Банк скористався наданим йому правом задовольнити свої вимоги, саме шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, спір перенесений в суд та розглядається тривалий час, а тому твердження про відсутність з Боку Банку письмової вимоги є безпідставним.

Враховуючи зазначене, рішення в частині, що переглядається повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в частині звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 відхилити.

Другий абзац резолютивної частини заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_4