АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Тамакулової В.О.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_2 про врегулювання розбіжностей по договору користування електричною енергією, -

в с т а н о в и л а:

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено заочне рішення від 16 жовтня 2015 року, яким позовні вимоги задоволено та вирішено - викласти п. 1.10 Договору в редакції: «зафіксовані покази 009166 на дату 12.02.2015, сальдо на вказані покази станом на дату укладення договору згідно облікової картки о/р 0460006 - акт № 3678 - 5 279,69 грн.»; розділ 2 викласти в редакції «Права та обов'язки Споживача»; розділ 3 викласти в редакції «Права та обов'язки Постачальника»; розділ 4 викласти в редакції «Умови та порядок оплати»; розділ 5 викласти в редакції «Відповідальність Постачальника»; розділ 6 викласти в редакції «Відповідальність Споживача»; викласти пункт 7.7 Договору в редакції «всі зміни до даного Договору оформлюються додатковою угодою між Сторонами. Додатком до договору є: акт технічної перевірки». Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.(а.с.31-33)

З таким заочним рішенням не погодилась відповідачка, подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.(а.с.148-151)

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Заочне рішення суду не відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.03.2015 року ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго направило ОСОБА_2 для підписання договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 12.02.2015 року № 0460006 у двох примірниках. (а.с.6-8)

23.03.2015 року на адресу позивача від відповідачки надійшов протокол розбіжностей до даного договору, яким ОСОБА_2 поставила питання про вилучення та зміну відповідних пунктів договіру, а саме:

1) у зв'язку з тим, що вимоги Постачальника про оплату Споживачем 5 279,69 грн. протирічать ст. 21, ч.2 ст.25, п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», пункт 1.10 договору вилучити;

2) розділ 2 «Права та обов'язки Споживача» в редакції Постачальника вилучити і викласти в новій редакції «Права та обов'язки Споживача відповідно до «Правил користування електричною енергією для населення» затвердженою Постановою КМ України від 26 липня 1999 № 1357 з внесеними змінами відповідно до Законодавства України (Надалі ПКЕЕн);

3) розділ 3 «Права та обов'язки Постачальника» в редакції Постачальника вилучити і викласти в новій редакції «Права та обов'язки Постачальника відповідно до ПКЕЕн;

4) розділ 4 «Умови та порядок оплати» в редакції Постачальника вилучити і викласти в новій редакції: «Умови та порядок оплати відповідно до ПКЕЕн;

5) розділ 5 «Відповідальність Постачальника» в редакції Постачальника вилучити і викласти в новій редакції: «Відповідальність Постачальника відповідно до ПКЕЕн;

6) розділ 6 «Відповідальність Споживача» в редакції Постачальника вилучити і викласти в новій редакції: «Відповідальність Споживача відповідно до ПКЕЕн;

7) пункт 7.7 договору в редакції Постачальника вилучити і викласти в новій редакції: «Всі зміни до договору оформляються протоколом розбіжностей, протоколом узгодження і додатковою угодою». (а.с.10-11)

31.03.2015 р. позивачем був направлений відповідачці для розгляду та підписання протокол узгодження розбіжностей по договору від 12.02.2015 № 0460006 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області, в якому ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з обґрунтуванням своєї позиції висловило незгоду із внесенням змін, запропонованих ОСОБА_2, посилаючись на те, що такі зміни не відповідають чинному законодавству, зокрема, типовій формі договору. (а.с.13)

Звертаючись з позовною заявою, позивач просив суд врегулювати розбіжності по договору про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 12.02.2015 № 0460006 на основі редакції, запропонованої ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» у протоколі розбіжностей, а саме:

-викласти п. 1.10 Договору в редакції: «зафіксовані покази 009166 на дату 12.02.2015, сальдо на вказані покази станом на дату укладення договору згідно облікової картки о/р 0460006 - акт № 3678 - 5 279,69 грн.»;

-розділ 2 викласти в редакції «Права та обов'язки Споживача»;

-розділ 3 викласти в редакції «Права та обов'язки Постачальника»;

-розділ 4 викласти в редакції «Умови та порядок оплати»;

-розділ 5 викласти в редакції «Відповідальність Постачальника»;

-розділ 6 викласти в редакції «Відповідальність Споживача»;

- викласти пункт 7.7 Договору в редакції «всі зміни до даного Договору оформлюються додатковою угодою між Сторонами. Додатком до договору є: акт технічної перевірки».(а.с.3-5)

Розглядаючи по суті даний спір, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) - відповідач зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві) - позивач енергетичні ресурси, передбачені договором.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про електроенергетику», п.3 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 № 1357 споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником, що розробляється ним згідно з типовим договором про користування електричною енергією.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення (ч. 3 ст. 631 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення такого захисту, а саме: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права.

Колегія суддів вважає, що визначений позивачем у позовній заяві спосіб захисту його прав та інтересів, не відповідає нормам ст.16 ЦК України.

Зокрема, позивач ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», пропонуючи відповідачці укласти договір про користування електричною енергією, як того вимагає ст. 26 Закону України «Про енергетику», має право включати у текст договору самостійно відповідні умови (пункти), визначаючи їх на основі типового договору про користування електричною енергією. При цьому, необхідно враховувати, що за своєю правовою природою договір про користування електричною енергією, що укладається постачальником із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання (ст. 634 ЦК України). А відтак саме споживач наділений правом заявляти вимоги про зміну умов запропонованого постачальником договору. А тому, судова колегія вважає, ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» безпідставно звернулось до суду з вимогами про викладення у відповідній редакції пунктів та розділів складеного самим позивачем договору.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2003 року, яке набрало законної сили 05 січня 2004 року, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» збитки за актом № 3678 від 10.09.2002 р. про порушення ПКЕЕн в сумі 5307,80 грн.

За таких обставин і вимоги щодо зазначення у п.1.10 спірного договору даних щодо заборгованості за вказаним актом є безпідставними, оскільки питання щодо стягнення цієї суми вже вирішено зазначеним судовим рішенням та його виконання має вирішуватись в рамках Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції на вказані обставини та вимоги закону уваги не звернув, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення позову, тим самим, на думку колегії суддів, ухваливши рішення, яке не можливо виконати.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. А тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв'язку з чим, на підставі ст. 88 ЦПК України, з позивача на користь відповідачки слід стягнути судовий збір за її подання в сумі 133,98 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2015 року скасувати і в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 133,98 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: