УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради Черкаської області» про захист прав споживача та стягнення моральної (немайнової) шкоди,

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати запропонований відповідачем 12 грудня 2014 року проект Договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення таким, що не відповідає обов'язковому для сторін акту цивільного законодавства - Типовому договору, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630; визнати запропонований відповідачем 04 лютого 2015 року проект Договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води таким, що не відповідає обов'язковому для сторін акту цивільного законодавства - Типовому договору, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Захистити права споживача шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії - Типовим договором, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у варіанті Договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, підготовленого позивачем за формою і змістом (умовами) Типового договору на засадах законності та рівності сторін, із конкретизованими його умовами на підставі норм чинного законодавства у сфері житлово-комунальних послуг, що приєднаний ним до даної заяви; захистити його права як споживача шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії - Типовим договором, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630; стягнути із КП «Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради Черкаської області» на його користь 5 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не було надано докази відповідно до викладених обставин, якими він обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи стосуються переоцінки доказів, наданих сторонами, та не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради Черкаської області» про захист прав споживача та стягнення моральної (немайнової) шкоди.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук