Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1377/15-ц
Провадження № 2/553/28/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.02.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в складі:

головуючого судді Кононенка С.Д.,

при секретарі Бобильовій А.П.,

за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивача-Дідова О.В., відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Ленінський ВДВС Полтавського МУЮ про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що у звязку з тим, що відповідач систематично не сплачував аліменти на утримання їх спільної доньки ОСОБА_5, виникла значна заборгованість з і сплати аліментів вона має право на стягнення із ОСОБА_2 пені (неустойки).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав позов у повному обсязі та надав аналогічні пояснення викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні позову. При цьому в судовому засіданні вона пояснила, що вини відповідача в несвоєчасній виплаті аліментів не вбачається. Крім того розрахунок наданий стороною позивача не відповідає вимогам чинного законодавства.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази і оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 24 листопада 2004 року позивач ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у шлюбі, від якого мають спільну доньку - ОСОБА_5 14.11. ІНФОРМАЦІЯ_1.

З листопада 2008 року сторони припинили шлюбні стосунки та спільне проживання, не вели спільного господарства. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав.

Рішенням Ленінського районного суду від 19 лютого 2009 р. у справі №2-412/09 було призначено стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5, щомісячно по 1/4 з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 січня 2009р.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 не спростували та не підтвердили посилання сторін по справі.

Частина 1 ст. 196 СК України передбачає, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до довідки № 9160 від 15.07.2015 р. виданої Ленінським відділом державної виконавчої служби міського управління юстиції станом на 01.07.2015 року становить 5550,00 гривень.

Таким чином судом достовірно встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів, виникла внаслідок вини відповідача ОСОБА_2, який не приділив належної уваги до виконання зобовязання, покладеного на нього судом по сплаті аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини.

Разом з тим, відповідно до правового висновку, який був винесений Верховним судом України на засіданні Судової плати по судових справах 11 вересня 2013 за результатами розгляду цивільної справи № 6-81 цс 13, оскільки зобов'язання по сплаті аліментів носить періодичний характер і має виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення пені від суми не сплачених аліментів суд повинен зясувати розмір не сплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити термін, до якого кожне з цих зобовязань мало бути виконано, і з урахуванням встановленого розрахувати розмір пені виходячи із суми не сплачених аліментів за кожен місяць окремо з дня порушення платником аліментів свого обовязку, щодо їх сплати до дня винесення судом рішень про стягнення аліментів, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожний з прострочених платежів і визначивши їх загальну суму.

Таким чином, суд розрахувавши в такий спосіб розмір пені (за формулою: борг за місяць:100)*кількість днів прострочених платежів за кожний місяць та визначивши загальну суму пені за всі місяці прострочених платежів), вираховував розмір пені, яка підлягає до стягнення із відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 180, 196 СК України, ст. ст. 10, 60, 61, 88, 215, 224-228 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Ленінський ВДВС Полтавського МУЮ про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 12687 грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_12