АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріЛознян О.С.
за участю: відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2014 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 08 грудня 2015 року позов задоволено. /т. 1 а.с. 229-232/

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині задоволених вимог щодо ОСОБА_5, вона подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що відповідно до п. 2.1 Договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Зазначила, що відповідно до висновку аудиту, в період з серпня 2008 року по серпень 2012 року банк застосував підвищену процентну ставку 15, 25% річних, що суперечить затвердженому графіку порушення кредиту, отже в односторонньому порядку змінив умови договору, а ОСОБА_6 прийняв такі умови, шляхом внесення чергових платежів по підвищеній ставці. Таким чином, зазначила, що судом першої інстанції не враховано положення ч. 1 ст. 559 ЦК України про припинення поруки в разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, а отже були відсутні підстави щодо стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

№ справи 759/18264/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/ 3241/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Лукяненко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що 11.04.2008 року між ВАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_6, було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № BL 2944. /а.с. 7-13/

11.04.2008 року між ВАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_6 було укладено додаткову угоду № ВL 2944/К-1 до Генерального договору. /а.с. 15-16/

Відповідно до п.1, п.2 Додаткової угоди, додатку №1 Додаткової угоди, Банк надав Відповідачу кредит в іноземній валюті на загальну суму 15 000 (п'ятнадцять тисяч) дол. США, а Відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит не пізніше 01 квітня 2018 року, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з Договором та Додатковою угодою у повному обсязі.

Згідно з п.3.1 Додаткової угоди за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, встановлюється процентна ставка в розмірі 14% річних.

Згідно з п. 3.2 Додаткової угоди за користування кредитними коштами понад строк кредитування, встановлюється процентна ставка в розмірі 28% річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за Договором та Додатковою угодою, 11.04.2008 року між Банком та ОСОБА_5 було укладено Договір поруки №2944-111. /а.с. 21-23/

Задовольняючи позовні вимоги, зокрема в частині солідарного стягнення, в тому числі з ОСОБА_5 заборгованості по кредитному договору, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст.ст. 526, 530, 611 ЦК України про те, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається та ст. 554 ЦК України про те, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Доводи апеляційної скарги, щодо застосування банком підвищеної процентної ставки у розмірі 15, 25%, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності апелянта як поручителя по кредитному договору, на що відсутня її згода, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки відповідно до генерального договору про надання кредитних послуг від 11.04.2008 р., зокрема п.1.1.3 базовою валютою за договором є долар США, а відповідно до 1.3.1 розмір ставки за користування кредитними коштами понад встановлений відповідною Індивідуальною угодою строк застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за Індивідуальною угодою з дня виникнення простроченої суми основного боргу / т. 1 а.с.8/. Так, підвищена відсоткова ставка в розмірі 28% річних, застосовувалась в згідно з п. 3.2 Додаткової угоди за користування кредитними коштами понад строк кредитування, вперше з 01.02.2009 р., до цього моменту відповідно до розрахунку, позичальником сплачувались різні суми, більші або менші ніж нараховані банком, відповідно до графіку погашення кредиту, що вбачається також з розрахунку заборгованості / т. 1 а.с. 216-218/. Як вбачається з договору поруки від 11.04.2008 р., зокрема п. 1.2, поручитель з підвищеною відсотковою ставкою в разі прострочення сплати по кредиту, погодилась / т. 1 а.с.21/

Доводи апеляційної скарги щодо прийняття судом апеляційної інстанції аудиторського висновку щодо нарахування заборгованості за підвищеною процентною ставкою, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в суді першої інстанції вказаний доказ не надавався, ОСОБА_6, за зверненням якого виготовлений висновок, приймав участь у судових засіданнях першої інстанції, жодних клопотань щодо неправильності нарахування заборгованості або проведення експертизи останнім не заявлено.

Не подавались ОСОБА_6 заяви про скасування рішення за нововиявленими обставинами, а ОСОБА_5 про визнання договору поруки недійсною.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2014 року - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: