Справа № 452/3273/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"01" лютого 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Сенечина В.М.,

при секретарі Кухар О.П.,

з участю: позивачки ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту постійного проживання посилаючись на те, що 18 березня 2014 року помер її дядько ОСОБА_4, якому на праві власності належали: житловий будинок на вул. Шевченка, 129 в с. Викоти Самбірського району Львівської області та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства на території с. Викоти Самбірського району Львівської області, згідно Державного акта від 17 липня 2001 року.

Позивачка зазначає, що вона, як племінниця та дочка рідної сестри ОСОБА_4, є спадкоємцем пятої черги за законом так, як спадкоємців першої, третьої та четвертою черги немає, а спадкоємці другої черги відповідачі у справі (сестра та брат померлого) не претендують на оформлення спадкових прав. Житловий будинок, згідно довідки сільської ради, відноситься до суспільної групи колгоспний двір, станом на 1990 рік, головою якого був ОСОБА_5 (помер в 1993 році), членом двору, який успадкував майно, був ОСОБА_4

Відтак за життя він мав право власності на будинок та земельну ділянку.

ОСОБА_1 вказує, що вона більш як пять років постійно проживала як член сімї із дядьком аж до його смерті, що підтверджується довідкою Ралівської сільської ради.

Державним нотаріусом, як зазначає позивачка, їй було відмовлено в оформленні спадкових прав у звязку з тим, що членами двору після смерті ОСОБА_5 залишались ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідач, який, на її переконання, втратив право на свою частку в майні так, як не брав участі коштами і працею у розбудові колгоспного двору та не звертався за витребуванням своєї частки.

З урахуванням наведеного ОСОБА_1 просить ухвалити відповідне рішення, встановивши факт постійного проживання однією сімєю більш пяти років із спадкодавцем ОСОБА_4 та визнавши за нею право власності в порядку спадкування за законом на згадане вище майно.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позові.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю визнали позов, підтвердивши всі обставини зазначені у ньому у тому числі факт проживання ОСОБА_1 однією сімєю більше пяти років із ОСОБА_4 аж до його смерті.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідачів, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УСРС (в редакції 1963 року), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і працездатних.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1266 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

18 березня 2014 року помер дядько позивачки ОСОБА_4, якому на праві власності належали: житловий будинок на вул. Шевченка, 129 в с. Викоти Самбірського району Львівської області та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства на території с. Викоти Самбірського району Львівської області, згідно Державного акта від 17 липня 2001 року.

ОСОБА_1, як племінниця та дочка рідної сестри ОСОБА_4, є спадкоємцем пятої черги за законом так, як спадкоємців першої, третьої та четвертою черги немає, а спадкоємці другої черги відповідачі у справі (сестра та брат померлого) не претендують на оформлення спадкових прав. Житловий будинок, згідно довідки сільської ради, відноситься до суспільної групи колгоспний двір, станом на 1990 рік, головою якого був ОСОБА_5 (помер в 1993 році), членом двору, який успадкував майно, був ОСОБА_4 Інший член колгоспного двору ОСОБА_3 вибув із даного будинковолодіння і жодної участі коштами чи працею у розбудові господарства не вів, а відтак втратив частку у майні колгоспного двору.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями відповідачів, копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_5, ОСОБА_4, копією свідоцтва про право власності на житловий будинок № 29 на вул. Шевченка в с. Викоти Самбірського району Львівської області,довідкою Викотівської сільської ради № 1370 від 6 листопада 2015 року, копією Держаного акта № 040848 ІІІ ЛВ, копіями свідоцтв про народження , одруження позивачки, матеріалами спадкових справ.

Із копії листа Самбірської державної нотаріальної контори від 8 жовтня 2015 року вбачається, що позивачці відмовлено в оформлені свідоцтва про право на спадщину у звязку із тим, що станом на 1990 рік членами колгоспного двору були ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3

Із пояснень позивачки, відповідачів, довідки Ралівської сільської ради № 1025 від 11 грудня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 понад пять років до смерті ОСОБА_4 проживала з ним постійно однією сімєю та вела спільне господарство.

За таких обставин слід дійти висновку про те, що ОСОБА_1, як спадкоємець майна ОСОБА_4 за законом має право на набуття цього спадкового майна у власність.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_4, який помер 18 березня 2014 року, на час відкриття спадщини протягом пяти років.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер

18 березня 2014 року, на житловий будинок № 129 в с. Викоти на вул. Шевченка Самбірського району Львівської області та земельну ділянку площею 1,81 га, розташовану на території с. Викоти Викотівської сільської ради Самбірського району Львівської області, призначену для ведення особистого підсобного господарства, згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 040848 від 17 липня 2001 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Самбірський міськрайонний суд на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя