1Справа № 335/7250/15-ц 2/335/360/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Обухівському районі Київської області до Головного управління Держпраці у Запорізькій області, третя особа ОСОБА_4, про скасування актів за формою Н-1 та Н-5 третьої особи,

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Обухівському районі Київської області звернулось до суду з позовом до Територіального управління Держгірпромнагляду у Запорізькій області про скасування актів за формою Н-1 та Н-5.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 13 вересня 2014 р. керуючий пансіонатом «Донець» філії УОК «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_5 був застрелений в своєму робочому кабінеті. Комісією було проведено розслідування зазначеного нещасного випадку, за наслідками чого були складені акти за формою Н-1 та Н-5. При складанні актів не було враховано окремої думки члена комісії ОСОБА_6 завідувача сектору профілактики виробничого травматизму страхового експерта з охорони праці Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Мелітополі Запорізької області щодо кваліфікації нещасного випадку як такого, що не був пов'язаний із виробництвом. Посилаючись на пояснення свідків події, матеріали про закриття кримінального провадження за фактом умисного вбивства за ч. 1 ст. 115 КК України, позивач стверджує, що вбивство було вчинено на ґрунті особистих неприязних стосунків між водієм пансіонату ОСОБА_7 та керуючим пансіонатом ОСОБА_8, з огляду на що цей випадок не може бути визнаний таким, що пов'язаний із виробництвом, внаслідок чого акти за формою Н-1 та Н-5 є такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 27 січня 2016 р. до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучена ОСОБА_4, яка є дружиною померлого ОСОБА_5 (арк. справи 105).

Ухвалою суду від 2 березня 2016 р. замінено відповідача у справі Територіальне управління Держгірпромнагляду у Запорізькій області його правонаступником Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області (арк. справи 140).

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з тих підстав, що розслідування нещасного випадку було здійснено у відповідності до вимог законодавства. Із пояснювальних записок працівників пансіонату, де трапився нещасний випадок, та матеріалів про закриття кримінального провадження, видно, що водій пансіонату ОСОБА_7 постійно порушував трудовий розпорядок щодо використання службового транспорту, внаслідок чого конфліктував із директором пансіонату ОСОБА_5 При цьому, докази протиправної поведінки ОСОБА_5 та зясування між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 особистих стосунків відсутні. Тому вважали, що акти за формою Н-1 та Н-5 складені у відповідності до вимог закону та скасуванню не підлягають. Просили в позові відмовити.

Представник третьої особи у судовому засіданні, яке відбулось 2 березня 2016 р., також заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що розслідування нещасного випадку здійснено відповідно до вимог чинного законодавства. У справі не оспорюється факт умисного вбивства потерпілого ОСОБА_5 його підлеглим ОСОБА_7, проте позивач не погоджується із кваліфікацією даної події як нещасного випадку на виробництві, оскільки комісією не було враховано окремої думки члена комісії ОСОБА_6, який вважав, що причиною дій ОСОБА_7 були особисті неприязні стосунки з потерпілим. Окрема думка члена комісії не є обовязковою для комісії, однак при прийнятті рішення вона була вивчена та врахована. Висновки члена комісії ОСОБА_6 не ґрунтуються на доказах, а містять лише його припущення, суперечать поясненням свідків нещасного випадку. Просив у позові відмовити. В подальшому в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

30 квітня 2015 р. комісією з розслідування нещасного випадку, утвореною наказом від 16 вересня 2014 р. № 353р територіального управління Держгірпромнагляду у Запорізькій області, правонаступником якого є відповідач, було складено та начальником територіального управління Держгірпромнагляду у Запорізькій області затверджено акт форми Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 13 вересня 2014 р. об 11:00 год. на філії «Учбово-оздоровчий комплекс «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування» із потерпілим ОСОБА_5, який працював на посаді керуючого пансіонату «Донець» вказаної вище Філії (арк. справи 5956). До вказаного акту додано окрему думку члена комісії завідувача сектору профілактики виробничого травматизму страхового експерта з охорони праці Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Мелітополі Запорізької області ОСОБА_6, відповідно до якої він вважав розслідування таким, що проведено не у повному обсязі та не встановлено характер особистих неприязних стосунків (арк. справи 57).

30 квітня 2015 р. комісією з розслідування нещасного випадку було складено та начальником територіального управління Держгірпромнагляду у Запорізькій області затверджено акт форми Н-1 № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, який стався з керуючим пансіонату «Донець» ОСОБА_5 13 вересня 2014 року об 11:00 год. в пансіонаті «Донець» учбово-оздоровчого комплексу «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування» (арк. справи 4952).

Згідно зі ст. 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах визначається Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (в редакції, чинній на час проведення розслідування та складання спірних актів) (далі Порядок).

Відповідно до п. 14 Порядку комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження; скласти у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов'язаного з виробництвом, крім актів за формою Н-5 і Н-1, у шістьох примірниках картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 (далі - картка за формою П-5) згідно з додатком 5.

Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою Н-5 як його невід'ємну частину. У разі отримання письмового погодження роботодавець приймає рішення про продовження строку проведення розслідування. У разі коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

Згідно з п. 15 Порядку обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є зокрема: виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу.

П. 38 Порядку передбачено, що спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі - спеціальна комісія), утвореною територіальним органом Держгірпромнагляду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (події) за погодженням з органами, представники яких входять до її складу.

Відповідно до п.п. 46, 51, 53, 59 Порядку спеціальна комісія під час розслідування нещасного випадку зобов'язана з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку, визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом, обстежити місце, де стався нещасний випадок, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб та на підставі зібраних матеріалів визначити, пов'язаний чи не пов'язаний випадок з виробництвом, скласти відповідний акт (акти) та передати його (їх) роботодавцеві для затвердження. За результатами розслідування нещасного випадку спеціальна комісія складає акти форми Н-5, Н-1, якщо випадок пов'язаний з виробництвом, або НПВ, якщо він з виробництвом не пов'язаний. Акти у випадку погодження з ними, затверджуються керівництвом органу Держгіпромнагляду.

Аналізуючи вищезазначені положення Порядку, суд дійшов висновку, що з приводу прийняття рішень кожному члену комісії гарантується право на окрему думку. У разі незгоди із змістом зазначених актів член комісії письмово викладає окрему думку, яка додається до акта форми Н-5 і є його невід'ємною частиною, про що робиться запис в акті форми Н-5. Із урахуванням зазначеного, кожен член комісії має право на окрему думку, яка є невід'ємною частиною матеріалів розслідування, тобто має статус публічної, однак зазначене не позбавляє обов'язку щодо підписання акта. В даному випадку член комісії ОСОБА_6 скористався правом на викладення окремої думки і ця окрема думка додана до акта форми Н-5.

Суд зазначає, що акти форми Н-5, Н-1 є підставою для проведення Фондом страхових виплат за рахунок коштів Фонду; здійснення таких виплат безпосередньо стосується майнових інтересів Фонду, тому акт, складений з порушенням вимог чинного законодавства, не може бути підставою для проведення страхових виплат. Тому, при розгляді даного спору судом на підставі наданих доказів з'ясовано, які події відбулись, у зв'язку з впливом яких шкідливих факторів сталась подія, які пошкодження спричинені працівнику, хто з працівників винен у нещасному випадку, ким із працівників та які службові обов'язки було порушено, чи знаходиться порушення службових обов'язків працівників у причинному зв'язку з нещасним випадком.

У цій справі сторонами не оспорювався факт вчинення умисного вбивства керуючого пансіонатом «Донець» ОСОБА_5 іншою особою працівником підприємства. Позивачем оспорюється можливість кваліфікації даної події як нещасного випадку, який повязаний з виробництвом, оскільки комісією з розслідування нещасного випадку не було взято до уваги окрему думку члена комісії ОСОБА_6

При цьому, суд зауважує, що відповідно до положень частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відтак, визначення підстави та предмета позовних вимог є диспозитивним правом позивача, і саме в межах позовних вимог суд здійснює судовий розгляд.

У позовній заяві позивач, не оспорюючи правомірність дотримання порядку проведення розслідування нещасного випадку, що стався із ОСОБА_5, посилається на те, що комісія не врахувала під час зясування обставин і причин нещасного випадку та складання спірних актів окремої думки члена комісії ОСОБА_6 щодо кваліфікації та причин нещасного випадку, тому, на думку позивача, комісія необґрунтовано дійшла висновку про те, що нещасний випадок пов'язаний із виробництвом.

Проте, з такими доводами позивача погодитися не можна, з таких підстав.

Як вбачається з окремої думки члена комісії ОСОБА_6, доданої до акта Н-5, у ній він посилається на лист слідчого Якимівського РВ УМВС України в Запорізькій області від 19 травня 2015 р. № 31/1720, в якому зазначено, що водій пансіонату ОСОБА_7 на грунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на умисне вбивство керуючого пансіонатом ОСОБА_5 вистрелив в нього, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_5 У звязку із тим, що ОСОБА_7 загинув, мотив вбивства встановлено не було. Він здійснив запит до вищевказаного РВ про ознаки особистих неприязних стосунків, однак відповіді не отримав (у судовому засіданні представник позивача також пояснювала, що відповіді на цей запит станом на час розгляду справи не отримано). Також член комісії ОСОБА_6 у підсумку зазначив, що вважає за необхідне продовжити розслідування нещасного випадку (арк. справи 57).

Оцінюючи дану окрему думку як доказ у справі, суд дійшов висновку, що вона не містить чіткого та беззаперечного посилання на те, що член комісії ОСОБА_6 вважає випадок із ОСОБА_8 таким, що не пов'язаний із виробництвом. Окрема думка містить міркування члена комісії щодо можливого мотиву вчинення вбивства керуючого пансіонату ОСОБА_5, проте висновку про кваліфікацію даного нещасного випадку як не повязаного із виробництвом окрема думка не містить. Зазначений висновок суду також підтверджується і тим, що член комісії ОСОБА_6 вважав за необхідне продовжити розслідування нещасного випадку, а не здійснив висновок по суті вже проведеного розслідування.

Крім того, як визначено підпунктом 16 пункту 15 Порядку обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого під час виконання чи у зв'язку з виконанням ним трудових (посадових) обов'язків або дій в інтересах підприємства незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з'ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру, що підтверджено висновком компетентних органів.

В даному випадку кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за постановою прокурора прокуратури Якимівського району Запорізької області від 3 лютого 2015 р. закрито у звязку зі смертю підозрюваного ОСОБА_7.

При цьому, виходячи з вимог частини третьої статті 374 КПК України встановлення доведеності обставин злочину, місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини та мотивів здійснюється виключно в обвинувальному вироку суду, чого в даному випадку місця не має.

Також, виходячи з положень частини четвертої статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обовязків для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питнь, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, станом на час складання спірних актів Н-1 та Н-5, а також на час розгляду даної цивільної справи відсутній вирок суду, який би міг вважатися висновком компетентних органів у розумінні підпункту 16 пункту 15 Порядку, та який би підтверджував з'ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру.

Крім того, з досліджених у судовому засіданні пояснювальних записок та протоколів допиту свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які є працівниками пансіонату «Донець», опитаних як під час проведення спеціального розслідування, так і під час здійснення кримінального провадження до моменту його закриття, встановлено, що нещасний випадок із ОСОБА_8 мав місце під час виконання останнім своїх посадових обовязків на робочому місці у кабінеті, смерть потерпілого настала внаслідок протиправних дій іншого працівника. Ці та інші свідки пояснювали про відсутність в них інформації про наявність конфліктів між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, та стверджували про наявність незадоволення ОСОБА_7 діями керівника пансіонату ОСОБА_5 з приводу використання пального та підписання шляхових листів. В будь-якому разі показання свідків не є висновком компетентного органу у розумінні підпункту 16 пункту 15 Порядку, а тому вони не можуть бути покладені в основу висновку про не повязаність нещасного випадку із виробництвом.

З огляду на викладене, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Обухівському районі Київської області відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21 березня 2016 року.

Повний текст рішення виготовлено 25 березня 2016 року.

Суддя А.В. Шалагінова