Справа № 305/2094/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і ОСОБА_1,

при секретарі: Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Рахівського районного суду від 23 листопада 2015 р. за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у листопаді 2015 р.

Просив стягнути з відповідачів майнову шкоду, завдану йому зникненням (викраденням) ручного насосу (помпи) для подачі води, незаконним самовільним зайняттям частини земельної ділянки, зведенням самовільної добудови на фундаменті до будинку № 45 по вул. Шевченка в смт. В.Бичків.

Ухвалою судді Рахівського районного суду від 23.11.15 р. позовну заяву визнано неподаною і повернуто позивачу.

Апелянт просить скасувати цю ухвалу як незаконну. Доводить про порушення судом норм процесуального права. Указує, що суд, залишаючи позовну заяву без руху, не зазначив розмір судового збору; на виконання ж ухвали суду сплатив 550 грн. і водночас просив суд застосувати положення п.10 ч.2 ст. 80 ЦПК України на випадок необхідності доплати судового збору.

Суддя суду першої інстанції виходив із невиконання у повному обсязі заявником вимог ухвали суду від 09.11.15 р. про залишення позовної заяви без руху.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню із передачею питання на новий розгляд, із таких мотивів.

Згідно з положеннями ст. 121 ч.1, ч.2 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів із дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду в установлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як видно з матеріалів справи, ухвалою судді від 09.11.15 р. позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом 5-ти днів із моменту отримання копії ухвали через невідповідність такої вимогам ч.5 ст. 119 ЦПК України, а саме: не сплачено судовий збір, який має справлятися за кожну самостійну позовну вимогу (а.с.12).

17.11.15 р. на виконання цієї ухвали ОСОБА_2 надав клопотання, у якому зазначив, що на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, додав квитанцію про сплату судового збору в розмірі 550 грн., а на випадок необхідності доплати судового збору просив застосувати положення п.10 ч.2 ст. 80 ЦПК України (а.с.15-17).

23.11.15 р. позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною через те, що позивачем додано квитанцію про сплату судового збору № 0 від 17.11.15 р. на суму 550 грн., яка є недостатньою сумою, встановленою Законом України «Про судовий збір» для сплати судового збору з позовних вимог майнового характеру, оскільки мінімальний розмір такої становить 487.20 грн. Тобто, дві позовні вимоги майнового характеру повинні бути сплачені в сумі не менше 974.40 грн. Посилання позивача про неможливість встановлення точної ціни позову суперечать вимогам ст. 80 ЦПК України, за якою ціна позову про стягнення майнової і моральної шкоди визначається сумою, яка стягується, а визначення розміру збитків, завданих внаслідок пошкодження майна, що є предметом позову, не є випадком неможливості встановлення точної його ціни, оскільки таке майно не є унікальною річчю, яка має високу історичну, культурну цінність і дійсну вартість якої може встановити лише спеціаліст шляхом проведення відповідної судової експертизи. Моральна ж шкода встановлюється у розмірі на розсуд позивача.

Відповідно до ч.2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Як роз'яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року, якщо позовна заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу про залишення без руху, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат.

Однак, залишаючи позовну заяву буз руху через несплату судового збору, суддя суду першої інстанції не зазначив, яку саме суму судового збору повинен сплатити позивач.

У контексті наведеного оскаржувану ухвалу не можна визнати законною, а тому відповідно до ст. 312 п.3 ЦПК України вона підлягає скасуванню із передачею питання відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 312 ч.1 п.3, 313, 315, 317, 319, 324 ч.1 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

2. Ухвалу судді Рахівського районного суду від 23 листопада 2015 р. скасувати, а питання відкриття провадження у справі передати до цього ж суду на новий розгляд.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: