№ 207/4227/14-ц
№ 2-п/207/13/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року м. Дніпродзержинськ

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська у складі:

судді Погребняк Т.Ю.,

при секретарі Плохій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 04.03.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору позики,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 березня 2015 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 27.10.2012 року в розмірі 587156 (п`ятсот вісімдесят сім тисяч сто п`ятдесят шість) грн. 64 коп., яка складається з тіла заборгованості в розмірі 145000 грн. 00 коп., відсотків за користування позикою в розмірі 399961 грн. 64 коп., суми інфляційних витрат в розмірі 42195 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

21 березня 2016 року представник відповідачки за договором про надання правової допомоги від 22.02.2016 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на неналежне повідомлення відповідачки про день та час розгляду справи та нез'ясування суттєвих фактів, які мають істотне значення для розгляду справи, а саме, що у позовній заяві вказано її прізвище Турківська, тоді як у рішенні суду ОСОБА_1, що відповідає її паспортним даним; згідно доданих до справи розписок не вказано, що гроші беруться саме у ОСОБА_2 і не вказано про те, що саме їй необхідно ці кошти повертати; не згоден з нарахуванням процентів за боргами. Крім того, відповідачка зареєстрована і мешкає у АР Крим, а повідомлялась про слухання справи через оголошення у газеті, яка виходить в межах Дніпропетровської області, тому викликів до суду не отримувала і не могла взяти участь у судових засіданнях.

В судовому засіданні представник відповідачки адвокат ОСОБА_3 підтримав заяву про скасування заочного рішення, пояснив, що відповідач звернулась до нього про допомогу у лютому 2016 року, коли її стали турбувати державні виконавці, у договорі про правову допомогу зазначила адресу свого місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1, але на даний час вона виїхала за місцем реєстрації до АР Крим; в межах договору про правову допомогу повідомила йому, як адвокату, що одну з розписок, на підставі яких стягнуто борг рішенням суду, не писала, тому вірогідно виникне необхідність у проведенні почеркознавчої експертизи; судових викликів відповідачка не отримувала. На даний час рішення суду не виконане. Вважає, що суд має розглянути справу у загальному порядку з дослідженням доказів, наданих стороною відповідача.

Представник позивачки за довіреністю ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, пояснила, що рішення на стадії виконання в органах ДВС і не виконано, лише накладено арешт на нерухоме майно відповідачки, яке знаходиться в АР Крим; відповідачка знала про ухвалення рішення суду про стягнення з неї боргу, так як її допитував слідчий 22.06.2015 року, а потім суд у судовому засіданні в жовтні 2015 року в рамках кримінального провадження відносно реєстратора Державної реєстраційної служби, який безпідставно зняв арешт, накладений ухвалою суду, так у суді під присягою ОСОБА_1 визнала, що брала гроші у борг у позивачки і знає про рішення суду, яким цей борг стягнуто, але до суду з заявою про перегляд цього рішення не звернулась; фактично звернулась з відповідною заявою лише наприкінці березня 2016 року, коли її стали викликати до ДВС з адреси у м. Дніпродзержинську; таким чином вважає, що заяву подано лише з метою затягування виконання судового рішення.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, заслухавши представників сторін, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

В матеріалах справи знаходяться поштові повідомлення про вживання заходів щодо належного повідомлення відповідача (л.с.30, 31, 32, 35, 38, 39, 40), копію позову було отримано матірю відповідачки ОСОБА_1 - співвідповідачем у справі ОСОБА_5, зі справою ознайомлений та брав участь у судовому засіданні адвокат співвідповідача, внаслідок чого представник позивача відмовилась від підтримання позовних вимог до ОСОБА_5 і у судовому засіданні було з`ясовано, що відповідач ОСОБА_1В виїхала з м. Дніпродзержинська, де проживала разом з матір`ю. Також судом отримано довідку обласного адресного бюро, відповідно до якої ОСОБА_1 на час розгляду справи зареєстрованою по області не значилась, тому її виклик здійснено за допомогою публікації оголошення у засобі масової інформації, також через газету Вісті Придніпров'я її повідомлено про ухвалення заочного рішення. Крім того, з наданих стороною позивача доказів вбачається, що відповідач допитувалась у червні 2015 року та у жовтні 2015 року органом досудового слідства та судом в межах кримінального провадження про обставини отримання нею позики у позивачки, не заперечувала факту існування між нею та позивачкою договірних відносин, однак скористалась своїм правом щодо перегляду судового рішення лише у березні 2016 року, фактично після відвідування її держвиконавцем за адресою у м. Дніпродзержинську, де вона мешкала без реєстрації. При цьому рішення суду перебуває на стадії виконання, органом ДВС вжиті дії з його виконання. На даний час зі слів представника відповідачки вона знову виїхала до АР Крим, тобто на територію, на яку на даний час не поширюється юрисдикція судових та правоохоронних органів України згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 року.

Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів суд постановляє у разі повторної неявки відповідача у судове засідання; згідно ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними.

Ст. 231 ЦПК України встановлено підстави для перегляду судом заочного рішення.

Заочне рішення підлягає скасуванню відповідно до ст. 232 ЦПК України за наявності двох обставин - якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку відсутні, оскільки з матеріалів справи та наданих у судовому засіданні представником позивача доказів вбачається, що про існування ухваленого рішення відповідачці було відомо задовго до звернення до суду з даною заявою, а також представником відповідача не доведено, що докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, так у заяві не вказано з яким саме розрахунком боргу та з яких підстав не згодна відповідачка, написання якої з наданих розписок вона заперечує та на підставі яких доказів.

Керуючись ст. ст. 209-210, 231-232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 04.03.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору позики, - залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною.

Головуючий у справі ОСОБА_6