РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2016 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого- судді Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Львівського міського управління юстиції в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та третьої особи без самостійних вимог Головного територіального управління юстиції у Львівській області Львівського міського управління юстиції про визнання незаконними дії ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції щодо невжиття заходів до зняття арешту, накладеного на ? частку квартири АДРЕСА_1, після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження; визнання таким, що припинив чинність арешт, накладений ОСОБА_3 відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції 10 червня 2003 року на ? частку квартири АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 4401032 та зобов'язання Львівське міське управління юстиції в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна запис від 25 січня 2007 року за № 4401032 про арешт ? частки квартири АДРЕСА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд із позовом про зняття арешту з нерухомого майна.

В ході розгляду справи позивач свої позовні вимоги неодноразово змінювала, остаточно визначившись 24.02.2016 року, відповідно до яких, просить суд визнати незаконними дії ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції щодо невжиття заходів до зняття арешту, накладеного на ? частку квартири АДРЕСА_1, після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження; визнати таким, що припинив чинність арешт, накладений ОСОБА_3 відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції 10 червня 2003 року на ? частку квартири АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 4401032 та зобов»язати Львівське міське управління юстиції в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна запис від 25 січня 2007 року за № 4401032 про арешт ? частки квартири АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до реєстраційного посвідчення № 16257, виданого ЛОДК БТІ та ЕО 31.03.2000 року, квартира АДРЕСА_2 зареєстрована в цілому на праві приватної власності за ОСОБА_1 Після укладеного договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав у даній квартирі. 09.03.2004 року ОСОБА_4 помер. Звернувшись у реєстраційну службу ЛМУЮ із заявою про проведення державної реєстрації права власності на квартиру , що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.. Наукова,24/56, представник позивача діючи в її інтересах, отримала відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Вподальшому, вона дізналась, що на квартиру накладено обтяження № 4401032, а із повідомлення про накладення заборони відчуження об»єктів нерухомого майна, наданим Першою Львівською державною нотаріальною конторою 26.08.2015 року, вбачається, що відділом ДВС ОСОБА_3 РУЮ у м. Львові 10.06.2003 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_4, а саме: на ? частку квартири по вул.. Науковій, 24/56 у м. Львові.

Підставами для накладення даного арешту стали рішення Франківського районного суду м. Львова : від 21.03.2002 року у справі № 2-2288/2002 за позовом ЗАТ «УТЕЛ» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості; рішення від 17.10.2003 року у справі № 2-7039/03 за позовом ЛКП «Магістральне» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та від 17.02.2004 року за позовом ЛКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2М та ін.. про стягнення заборгованості.

На час звернення до суду всі вищевказані рішення виконані, заборгованість повністю оплачена, а із відповіді ОСОБА_3 ВДВС ЛМУЮ вбачається , що виконавче провадження з виконання рішень суду, на підставі яких накладено арешт відсутнє.

Із покликання на ст..ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України представники позивача просять уточнені позовні вимоги задоволити.

В судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали. Пояснення дали аналогічні викладеним в позові. Просять його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ВДВС ЛМУЮ в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності та рішення по даній справі прийняти на розсуд суду.

Представник відповідача - відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Львівського міського управління юстиції, позовних вимог не визнала, надавши письмові заперечення, які підтрималла в суді.

Щодо уточнених позовних вимог , то у вирішенні таких покладається на суд, звернувши увагу , що зняття арешту не належало до компетенції Львівського міського управління юстиції в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно . Однак, якщо суд зобов"яже скасувати запис у реєстрі, то рішення суду буде виконане.

Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у Львівській області в особі Управління державної реєстрації в судове засідання не прибув , про причини неявки в суд не повідомив, хоч належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, заяви про слухання справи у його відсутності суду не надав.

Суд відповідно до вимог ст.. 169 ЦПК України вважає за можливе слухання справи слухати у його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи документів та доказів.

Заслухавши пояснення позивача , її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку , що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що відповідно до реєстраційного посвідчення № 16257, виданого ЛОДК БТІ та ЕО 31.03.2000 року, квартира АДРЕСА_2 зареєстрована в цілому на праві приватної власності за ОСОБА_1 Це підтверджуться і довідкою з ОКП «БТІ та ЕО» від 06.08.2015 року № 2/10788.

Після укладеного договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав у даній квартирі.

09.03.2004 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 331605, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції 10.03.2004 року.

Звернувшись у реєстраційну службу ЛМУЮ із заявою про проведення державної реєстрації права власності на квартиру , що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.. Наукова,24/56, представник позивача ОСОБА_2, діючи в її інтересах на підставі довіреності , отримала відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 23649969 від 13.08.2015 року.

Із повідомлення про накладення заборони відчуження об»єктів нерухомого майна, наданим Першою Львівською державною нотаріальною конторою 26.08.2015 року, вбачається , що Відділом державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції у м. Львові 10.06.2013 року накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_4, а саме на ? частки квартири по вул.. Науковій, 24/56 у м. Львові.

ОСОБА_3 ВДВС ЛМУЮ № В-3/9541 від 02.09.2015 року , представника позивача повідомлено, що арешт ними скасовано не може бути, оскільки у відділ відсутнє виконавче провадження з виконання рішення суду, на підставі якого накладено арешт.

В ході розгляду справи, було здобуто докази, що підставою для накладення арешту на квартиру по вул.. Науковій, 24/56 у м. Львові були рішення Франківського районного суду м. Львова, а саме: від 21.03.2002 року у справі № 2-2288/2002 за позовом ЗАТ «УТЕЛ» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості; від 17.10.2003 року у справі № 2-7039/03 зав позовом ЛКП «Магістральне» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та від 17.02.2004 року за позовом ЛКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2М та ін.. про стягнення заборгованості.

Відповідно до довідок ЛКП «Магістральне» № 38 від 16.09.2015 року; ЛМКП «Львівтеплоенерго» № 35585 від 23.11.2015 року; ПАТ «Укртелеком» від 23.11.2015 року, стягувана заборгованість повністю погашена.

Відповідно до ст.. 50 Закону України « Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на усе майно боржника знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв»язку із завершення виконавчого провадження.

Однак, такі дії відповідачем ОСОБА_3 ВДВС ЛМУЮ виконані не було, виконавче провадження втрачено, не вжито заходів до його відновлення, що свідчить про невідповідність дій відповідача вимогам Закону України « Про виконавче провадження».

Крім того, єдиним власником квартири по вул.. Науковій, 24/56 ум м. Львові є ОСОБА_1, що підтверджується реєстраційним посвідченням № 16257, виданого ЛОДК БТІ та ЕО 31.03.2000 року.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 353 ЦК України.

Однак, в порушення даних вимог закону, що регулюють права власника майна, відповідачем ОСОБА_3 ВДВС ЛМУЮ було накладено арешт на майно, що не перебувало у володінні боржника ОСОБА_4

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права, а у відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою.

З пояснень представника позивача вбачається, що накладений арешт на майно, порушує її право володіння, користування та розпорядження таким майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.. 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.. 60 Закону України « Про виконавче провадження», особа, яка вважає,що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на це майно і про зняття з нього арешту.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки наявність відомостей у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна , яке належить позивачу ОСОБА_1 , тобто арешту накладеного ОСОБА_3 відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції 10 червня 2003 року на ? частку квартири АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 4401032, порушує права позивача як власника арештованого майна, а відтак його слід визнати таким, що припинив чинність.

Крім того, наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження майна перешкоджає позивачу реалізувати свої права, як власника щодо розпорядження майном, а відтак слід скасувати запис від 25.01.2007 року за № 4401032 про арешт 1/2 частки квартири АДРЕСА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 57-61 169, 208-210, 212- 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги задоволити.

Визнати незаконними дії ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції щодо невжиття заходів до зняття арешту, накладеного на ? частку квартири АДРЕСА_1, після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Визнати таким, що припинив чинність арешт, накладений ОСОБА_3 відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції 10 червня 2003 року на ? частку квартири АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 4401032.

Зобовязати Львівське міське управління юстиції в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна запис від 25 січня 2007 року за № 4401032 про арешт ? частки квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через суд, що ухвалив рішення.

Суддя В. Кузь