Дата документу 04.04.2016
ЄУ № 420/471/16-ц
Провадження №2/420/363/16
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

04 квітня 2016 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість з урахуванням індексу інфляції в розмірі 25717,50, 3% річних у розмірі 2025 грн., відшкодувати моральну шкоду у розмірі 1500 грн. та судові витрати по справі.

04.04.2016 позивач надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арест на майно та грошові кошти, що належать відповідачу та заборонити продаж коров, автомобіля «Жигулі» та її житлового будинку № 74 в с. Осиново -2, Новопсковський район, Луганська область, вул. Гагаріна.

Суд, вивчивши подану заяву, дійшов до висновку про необхідність повернення вказаної заяви, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є субєктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Арешт може бути лише накладений на індивідуальне визначене майно, повинні бути зазначені ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого, та за необхідності - місцезнаходження майна. Крім того, арешт майна фізичної особи може бути накладено на загальних підставах за винятком майна, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернуто стягнення.

Позивачем не надано суду відомостей про майно відповідача, на яке слід накласти арешт та взагалі відомості, чи є у власності відповідача будь-яке майно та доказів перебування у власності відповідача будинку, автомобіля, корів, а тому суд позбавлений можливості накласти арешт на майно без дотримання вищевказаних вимог.

Крім того, суд вважає, що позивач свою заяву ніяким чином не обґрунтував, доказів утруднення або невиконання рішення у разі невжиття таких заходів суду не навів, не довів суду необхідність забезпечення позову та застосування саме конкретного виду забезпечення позову.

В порушення вимог ст. 151 ЦПК України позивачем не сплачено судовий збір при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову.

Як зазначено у п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов до висновку, що заявник, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов'язок сплати судового збору.

Згідно з вимогами ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, оскільки не містить належного обґрунтування заявлених вимог, копії заяви для відповідача та документу, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову, тому підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів, з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_3