Провадження №2/761/2437/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Маліновської В.М.,
при секретарі Кріт І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
У листопаді 2015р. до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 (Позивач) до ОСОБА_2 (Відповідач), у якій позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 24 жовтня 1992 року у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва, актовий запис №3423.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 24 жовтня 1992 року перебуває у шлюбі з Відповідачкою. Від шлюбу подружжя має двох дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з тим, шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, однією сім'єю вони не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу за думкою Позивача є неможливим.
У судове засідання Позивач не з'явився. Про час і дату судового розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с. 18). Однак через канцелярію суду Позивач подав заяву. (а.с.20), в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просила суд розглянути справу за його відсутності.
Відповідач, у судове засідання не з'явилася повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не направила.
Відповідно до положень ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Від так, суд дослідивши матеріали справи, заяву Позивача, суд, на підставі ч.1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Судом з'ясовано, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 24 жовтня 1992 року у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва укладено шлюб, про що здійснено відповідний актовий запис №3423 та видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 456269. (а.с.6). Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка - «ОСОБА_1», дружини «ОСОБА_1».
Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей - двох дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінградського району м. Києва (а.с.7) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції (а.с.8).
Також встановлено, що позивач не вбачає можливості подальшого продовження шлюбних відносин і збереження шлюбу .
Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб потрібно розірвати.
За ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Враховуючи, що Відповідач до суду не зявилась суд позбавлений можливості вирішити питання щодо її прізвища після розірвання шлюбу у судовому рішенні.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 228, 229, 294, 296 ЦПК України, суд -
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 24 жовтня 1992 року у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва, актовий запис №3423 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

С у д д я: