Справа № 308/6059/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді Данко В.Й.,

при секретарі Павлюх Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення з приватного будинку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення з приватного будинку. Мотивую сивої вимоги вказує на те, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею в даному будинку проживає її донька - ОСОБА_5 та колишній чоловік доньки - ОСОБА_3, що є відповідачем в даному позові. Не дивлячись на розірвання шлюбу відповідача з донькою позивачки, він продовжує проживати у вказаному будинку та не бажає виселитися в добровільному порядку. Окрім того, ОСОБА_3 чинить перешкоди ОСОБА_1 в користуванні позивачкою її власністю, а саме часто влаштовує сварки та навіть бійки, систематично порушує правила співжиття, яке виражається в застосуванні фізичного та психологічного насильства в сім'ї до позивачки та її доньки. Позивачка та її донька неодноразово зверталися до працівників міліції з відповідними заявами. Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку виселитися із належного позивачці будинку, просить суд задовольнити даний позов, а саме виселити ОСОБА_3 з належного ОСОБА_1 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, нагляд за дотриманням виконання рішення доручити відповідним органам внутрішніх справ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області.

Позивачка та її представник в судовому засіданні уточнили позовні вимоги, та посилаючись на вищенаведені обставини справи, просили суд винести рішення, яким виселити ОСОБА_3 з будинку за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили, про що надали суду письмові заперечення, просили відмовити в задоволенні даного позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договору купівлі - продажу від 27.09.1990 року та копією технічного паспорту на вказане будинковолодіння.

У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Окрім позивачки, в даному будинку проживає її донька - ОСОБА_5 та колишній чоловік доньки - ОСОБА_3, шлюб між якими було розірвано 22.10.2013 року, що підтверджується наявною в матеріалах справ копією рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22.10.2013 року.

Однак, судом встановлено, що ОСОБА_3 чинить перешкоди ОСОБА_1 в користуванні позивачкою її власністю, а саме часто влаштовує сварки та навіть бійки, систематично порушує правила співжиття, яке виражається в застосуванні фізичного та психологічного насильства в сім'ї до позивачки та її доньки.

ОСОБА_1 та її донька неодноразово зверталися до працівників міліції з відповідними заявами, що підтверджується наявними в матеріалах справи Висновком за результатами перевірки з виїздом на місце фактів, по рапорту оперативного чергового Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області кап. міліції Дуркота Я.І. від 22.05.2015 року та Висновком за результатами перевірки з виїздом нка місце фактів, по повідомленню гр. ОСОБА_5, мешканки АДРЕСА_1

Окрім того, із наявної в матеріалах справи Постанови Ужгородського міськрайонного суду від 16.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

З вказаної постанови вбачається, що гр. ОСОБА_3, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1, вчинив сварку із своїм тестем, в ході якої висловлювався в його сторону нецензурною лайкою та штовхнув його.

У відповідності до ч.1 ст.116 ЖК Української РСР якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Однак, судом встановлено, що не дивлячись на притягнення до адміністративної відповідальності та неодноразового попередження працівників міліції, відповідач ОСОБА_3 продовжує систематично порушувати правила соціалістичного співжиття, що порушує права позивача як власника будинку та робить неможливим спільне проживання.

Крім того, з наявної в матеріалах справи відповіді на судовий запит з відділу адресно - довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не бажає в добровільному порядку виселитися із належного позивачці на праві приватної власності будинку, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 підлягає виселенню житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 61, 62, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, ч.1 383, 391, ч.2 405 ЦК України, ст.157, ч.1 ст.116 ЖК Української РСР, ст.41 Конституції України, суд,-

ВИРІШИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення з приватного будинку - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 з будинку за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом десяти днів апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко