У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., ПисаноїТ.О., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Світловодської міської ради Кіровоградської області про оскарження вимоги оплати внеску, передбаченого Порядком відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання у м. Світловодську, затвердженого рішенням Світловодської міської ради, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4звернулася до суду з позовом, в якому просила в порядку захисту прав споживача визнати протиправним, незаконним та скасувати вимоги оплати внеску до цільового фонду розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Світловодська, зазначені у п. 2.3 Порядку відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання у м. Світловодську, затвердженого рішенням Світловодської міської ради від 28 вересня 2010 року № 1726.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_4 посилалася на те, що отримала дозвіл міжвідомчої комісії на відключення своєї квартири від централізованого опалення, але для затвердження міжвідомчою комісією акта про відключення вимагається оплатити 17 грн. з посиланням на п. 2.3 Порядку відключення квартир у м. Світловодську, затвердженого рішенням відповідача № 1726/2010. Вважала, що відповідно до Законів України «Про захист прав споживачів» та «Про теплопостачання» вона як споживач має право вибору послуг, у тому числі і щодо теплопостачання квартири, але процедура відключення квартир від мереж централізованого опалення законодавчо залишається на рівні держави не врегульованою. Усупереч ч. 1 ст. 19 Конституції України її зобов'язують виконувати Порядок відключення будинків, чим порушується її право на вільний вибір системи опалення. Крім того, оспорюваним положенням вказаного Порядку вона фактично поставлена у нерівні умови з іншими споживачами, які раніше відключили свої квартири від централізованого теплопостачання без будь-яких оплат.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано протиправним, незаконним та скасовано вимоги оплати внеску до Цільового фонду розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Світловодська, зазначені у п. 2.3 Порядку відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання у м. Світловодську, затвердженого рішенням Світловодської міської ради Кіровоградської області від 28 вересня 2010 року № 1726.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, провадження у даній справі закрито з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 310 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив із того, що місцевий суд розглядаючи справу не звернув увагу на те, що даний спір виник між суб'єктом владних повноважень та фізичною особою - громадянином, яким фактично оскаржується нормативно- правовий акт, прийнятий органом місцевого самоврядування, а отже є публічно-правовим та повинен розглядатися у порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на це, висновок суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 310 ЦПК України, є обґрунтованим.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
Т.О. Писана Г.В. Юровська

Колегія суддів: