Єдиний унікальний номер 240/897/15-ц Номер провадження 22-ц/775/689/2016
Головуючий у 1 інстанції: Попович І.А. Єдиний унікальний номер 240/897/15-ц
Суддя - доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/689/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Гапонова А.В., Новосядлої В.М.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 10 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс», третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Олександрівка-Агро» про розірвання договору оренди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 10 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення, порушення норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що суд не дослідив всіх обставин, що мають суттєве значення для справи, прийняв до уваги лише пояснення представника відповідача, не дослідив належним чином пояснення та подані письмові докази позивача, що є порушенням принципу рівності сторін, визнав встановленими обставини, які не були належним чином доведені стороною відповідача та не підтверджуються наявними у справі доказами. Відмовляючи у задоволенні позову суд мотивував своє рішення тим, що позивачка та ТОВ «Агрофірма «Агротіс» розірвали договір оренди у строк до 29 жовтня 2012р. та після розірвання договору позивачка уклала договір оренди з ТОВ «Олександрівка - Агро». Однак, судом не враховано, що відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється у такій же формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Так як договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, зміни до нього набирають чинності у тому ж порядку, тобто після їх державної реєстрації. Угоди про дострокове розірвання договору оренди від 29 жовтня 2008р. відповідач не надав, така угода не була зареєстрована ні у відділі Держгеокадастру до 01.01.2013р., ані державними реєстраторами міністерства юстиції після 01.01.2013р.. Таким чином, сторона позивача вважає, що договір оренди землі від 29 жовтня 2008р., укладений між сторонами, не є розірваним в добровільному порядку та повинен виконуватись, але, починаючи з 2012року, відповідач не веде господарської діяльності та не використовує земельну ділянку, яка належить позивачу по справі. Суд не взяв до уваги пояснення позивача про фактичні обставини підписання договору оренди з ТОВ «Олександрівка - Агро», зокрема, те, що ТОВ «Агрофірма «Агротіс» не здійснює господарську діяльність на території Олександрівського району, директор ТОВ «Олександрівка - Агро» Григораш, який був директором філії ТОВ «Агрофірма «Агротіс», запропонував позивачу підписати договір оренди з новим підприємством для виплати орендної плати, так як саме ТОВ «Олександрівка - Агро» має намір обробляти землю.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача Григораш Д.А. заперечував проти скарги та просив рішення залишити без зміни.

Позивачка та представник третьої особи в засідання апеляційного суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено довідкою про доставку 16.03.2016р. представнику позивачки ОСОБА_2 SMS - повідомлення щодо документу «Повістка про виклик до суду у цивільній справі», та отриманням помічником директора ТОВ «Олександрівка - Агро» Кобилець І.О. 17.03.2016р. телефонограми із зазначенням часу та місця розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позову, суд виходив з того, що зазначені в ньому підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Такий висновок суду відповідає встановленим у справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 відповідно до державного акту НОМЕР_1 від 18 вересня 2008 року є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,69 га з кадастровим номером НОМЕР_2.

29 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма «Агротіс» був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 12 років. Земельна ділянка була передана в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір зареєстрований у відділі Держкомзему в Олександрівському районі Донецької області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04 травня 2012р. за № 00998.

Орендована земельна ділянка була передана орендодавцем орендарю 29.10.2008 року за актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду.

У позовній заяві у даній справі позивачка просила розірвати договір оренди землі від 29 жовтня 2008р., зобов'язати ТОВ «Агрофірма «Агротіс» повернути їй земельну ділянку та привести її у первісний, придатний для цільового використання стан, посилаючись на те, що їй стало відомо, що відповідач не здійснює господарську діяльність на території Веселогірської сільської ради Олександрівського району та не використовує земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка без відповідних на те правових підстав використовується іншим сільськогосподарським підприємством ТОВ «Олександрівка-Агро» на підставі договору про виконання комплексу сільськогосподарських робіт, укладеного між ТОВ «Агрофірма «Агротіс» та ТОВ «Олександрівка-Агро». Орендована земельна ділянка була передана відповідачем у користування іншій особі - ТОВ «Олександрівка-Агро» без її згоди, що суперечить умовам договору оренди землі та земельному законодавству.

Заперечуючи проти позову відповідач послався на те, що дійсно 10.07.2014р. між ТОВ «Агрофірма «Агротіс» та ТОВ «Олександрівка-Агро» був укладений договір про виконання комплексу сільськогосподарських робіт, але дія цього договору не поширюється на земельну ділянку позивачки, оскільки договір оренди землі з нею був розірваний у 2012р., після чого вона передала земельну ділянку в оренду ТОВ «Олександрівка-Агро» строком на 5 років.

Із копії договору оренди землі від 29 жовтня 2012р. вбачається, що ОСОБА_1 передала в оренду ТОВ «Олександрівка-Агро» земельну ділянку загальної площею 4,69 га, яка належить орендодавцю на підставі державного акту НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_3 від 18 серпня 2008 року строком на 5 років. Кадастровий номер орендованої земельної ділянки НОМЕР_2. Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі. Відповідно до п. 26 договору на орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб.

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 29.10.2012 року ОСОБА_1 передала земельну ділянку загальною площею 4,69 га за кадастровим номером НОМЕР_2 ТОВ «Олександрівка-Агро».

Право оренди земельної ділянки за ТОВ «Олександрівка-Агро» було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.09.2015 року, що підтверджено витягом з вказаного Державного реєстру.

Як вбачається з копії видаткового касового ордеру від 14 січня 2016р. позивачка отримала від ТОВ «Олександрівка-Агро» згідно договору від 29 жовтня 2012р. орендну плату в сумі 3 361, 68 грн..

Факт укладання договору оренди з ТОВ «Олександрівка-Агро» та отримання від цього товариства орендної плати позивач не заперечує.

Таким чином встановлено, що договір оренди землі від 29 жовтня 2008р. між позивачкою та ТОВ «Агрофірма «Агротіс» був фактично розірваний, що підтверджено укладанням нового договору оренди від 29 жовтня 2012р. між позивачкою та ТОВ «Олександрівка-Агро» та отриманням нею орендної плати від ТОВ «Олександрівка-Агро». Тобто, всупереч посиланню позивачки у позовній заяві, не відповідач передав орендовану земельну ділянку у користування іншій особі, а сама позивачка передала земельну ділянку, уклавши новий договір оренди з іншою особою. Тому висновок суду про відмову у позові про розірвання договору оренди від 29 жовтня 2008р. є вірним.

Доводи апеляційної скарги про те, що розірвання договору має вчинятись у такій же формі, як і договір, що розривається, не можуть бути підставою для скасування рішення.

Згідно із ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Пунктом 38 договору оренди землі між позивачкою та ТОВ «Агрофірма «Агротіс» від 29 жовтня 2008р. передбачено, що дія цього договору припиняється, крім інших підстав, шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін.

Із відповіді начальника відділу Держгеокадастру в Олександрівському районі головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 25.01.2016р. вбачається, що додаткова угода щодо дострокового припинення договору оренди земельної ділянки загальною площею 4,69 га між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма «Агротіс» у відділі не реєструвалась.

Однак, сама по собі відсутність реєстрації дострокового припинення договору оренди за умови підтвердження факту укладення нового договору оренди у 2012р., реєстрації цього договору оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримання орендної плати у нового орендаря не свідчить про те, що перший договір оренди не припинений. Тому підстав для його розірвання немає.

Постанова Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 р. № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», на яку посилається заявник апеляційної скарги, втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, вимогам матеріального і процесуального закону і підстав для його скасування немає.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: