АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/677/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Фанди В.П.,

з участю: секретаря Лапка Ю.В.;

сторін: апелянта ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 8 лютого 2016 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Хмельницькбудзамовник» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2015 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що згідно наказу директора КП «Хмельницькбудзабудовник» № 152-к від 7 грудня 2015 року, його було незаконно звільнено з посади юрисконсульта підприємства, у звязку із скороченням посади.

У звязку з цим, та після уточнення вимог, позивач просив суд поновити його на займаній посаді юриста та стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, тобто до поновлення на роботі, із розрахунку 216 грн. 65 коп. за кожен робочий день.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 8 лютого 2016 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Посилається на те, що суд не прийняв до уваги обґрунтовану відмову комітету профспілки на звільнення працівників у зимовий період.

Крім того, апелянт зазначає, що судом при прийнятті рішення враховано, що позивач працює на підприємстві за трудовою угодою.

Апелянт посилається на те, що суд відмовляючи в задоволенні позову послався на відсутність бюджетного фінансування комунального підприємства «Хмельницькбудзамовник».

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Про наступне вивільнення працівників, відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 49-2 КЗпП України, персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Розглядаючи трудовий спір, пов'язаний зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди, згідно з роз'ясненнями викладеними в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду трудових спорів», зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці. Разом з тим, суд не може надавати оцінку правомірності і доцільності внесених змін, оскільки це стосується господарської діяльності суб'єкта господарювання і не є предметом доказування у судових спорах.

Підприємство, відповідно до ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу України, самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з комунальним підприємством «Хмельницькбудзамовник» та працював на посаді юрисконсульта (а. с. 5).

З метою активізації діяльності підприємства та підвищення ефективності функціонування інженерно-технічних працівників директором комунального підприємства «Хмельницькбудзамовник» був виданий наказ за № 135/1к від 30 вересня 2015 року про зміни у штатному розписі на скорочення чисельності штату працівників. Наказ погоджено з головою первинної профспілкової організації ОСОБА_2Г та юристом Златогурський В.О. (а. с. 37).

Новий штатний розпис передбачав 35 працівників з 1 грудня 2015 року, заплановано скорочення посад комірника та юрисконсульта, інформацію про що було направлено у службу зайнятості (а. с. 40-41).

ОСОБА_1 про наступне вивільнення був повідомлений відповідно до ст. 49-2 КЗпП України 5 жовтня 2015 року (а. с. 42).

5 жовтня 2015 року директор комунального підприємства «Хмельницькбудзамовник» направив профспілковому комітету подання про те, що у зв'язку зі змінами в організації виробництва просить у 15 денній термін розглянути питання щодо надання згоди на скорочення посади юрисконсульта та комірника на засіданні профспілкового комітету (а. с. 34).

Відповідно до протоколу профспілковому комітету комунального підприємства Хмельницькбудзамовник" від 19 жовтня 2015 року у наданні згоди на скорочення посади юрисконсульта та комірника з 1 грудня 2015 року було відмовлено (а. с. 7).

Згідно наказу директора КП «Хмельницькбудзабудовник» № 152-к, 7 грудня 2015 року ОСОБА_1 було звільнено з посади юрисконсульта підприємства, у звязку із скороченням посади (а. с. 4).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки ОСОБА_1 був повідомлений про наступне вивільнення за два місяці, підставою для скорочення посади юрисконсульта були зміни в організації виробництва підприємства. Відмова профспілкового комітету у погоджені звільнення позивача судом визнана такою, що не має юридичного значення.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки до такого висновку суд дійшов з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах, належної правової оцінки наданих сторонами в справі доказів та із застосуванням відповідних норм матеріального права.

Посилання апелянта, що суд не прийняв до уваги обґрунтовану відмову комітету профспілки на звільнення працівників у зимовий період - не може бути підставою для скасування рішення суду.

Згідно із ч. 7 ст. 43 КЗпП та ч. 6 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Суд мотивував своє рішення, тим, що первинна профспілкова організація при обґрунтуванні відмови на згоду на звільнення послалась на рекомендацію зазначену у колективному договорі, яка не передбачена законодавством підставою для відмови.

Заперечення апелянта, що судом при прийнятті рішення враховано, що позивач працює на підприємстві за трудовою угодою теж не може бути підставою для скасування рішення суду. При звільнені позивача директор підприємства діяв в межах своїх повноважень, з дотриманням порядку звільненні.

Посилання апелянта, що суд, відмовляючи в задоволенні позову, послався на відсутність бюджетного фінансування комунального підприємства «Хмельницькбудзамовник» - є необґрунтованим.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що підстави для задоволення позову - відсутні, оскільки ОСОБА_1 був повідомлений про наступне вивільнення за два місяці, підставою для скорочення посади юрисконсульта були зміни в організації виробництва підприємства. Відмова профспілкового комітету у погоджені звільнення позивача судом визнана такою, що не має юридичного значення.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 8 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_3

Суддя: /підпис/ ОСОБА_4

Суддя: /підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду А.В. Купельський

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6 Категорія:53,54

Доповідач: Купельський А.В.