У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року м. Cтарокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Бондарчук Л.А., ознайомившись з матеріалами за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з означеним позовом, посилаючись на те, що вироком Старокостянтинівського районного суду від 23 жовтня 2014 року на його користь стягнуто солідарно з відповідачів 199144 грн. 29 коп. матеріальної шкоди, завданої злочином. Зазначений вирок суду звернуто до примусового виконання, однак відповідачами не виконується. З часу ухвалення судового рішення про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, знецінилась гривня, зріс курс валют та банківських металів. З урахуванням інфляції за період з жовтня 2014 року по 27 січня 2016 року, збільшення вартості долара, Євро та російського рубля по відношенню до гривні (24,649 грн. за 1 долар США; 26,9288 грн. за 1 Євро; 3,0363 грн. за 10 рублів), а також збільшення вартості золотих виробів, матеріальна шкода, завдана злочином зросла до 319447 грн. 32 коп., які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно.

Позовна заява підлягає поверненню позивачу з наступних підстав.

Звертаючись до Старокостянтинівського районного суду з означеним позовом, ОСОБА_1 виходив з того, що даний позов випливає із відшкодування шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, а тому на підставі ч.3 ст.110 ЦПК України може пред»являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди.

Однак, з таким висновком погодитись не можна, виходячи з наступного.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що матеріальна шкода, завдана позивачу злочином, присуджена вироком Старокостянтинівського районного суду від 23 жовтня 2014 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 фактично зводяться до стягнення інфляційних втрат, розрахованих на присуджену уже судом суму матеріальних збитків, а також стягнення різниці в зв»язку із збільшенням вартості іноземних валют по відношенню до гривні та золотих виробів, що по своїй суті не є позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину. Тому, при подачі даного позову альтернативна підсудність не застосовується.

За загальним правилом позови до фізичної особи пред»являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування (ч.1 ст. 109 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред»являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідачів є: ОСОБА_2Р АДРЕСА_1; ОСОБА_3 м. Керч, вул. Мічуріна,13; ОСОБА_4 с. Маразліївка Білгород-Дністровського району Одеської області; ОСОБА_5 с. Олександрівка Кодимського району Одеської області.

Отже, виходячи із положень ч.1 ст.109, ч.1 ст.113 ЦПК України, даний позов може бути підсудний за вибором позивача суду за зареєстрованим місцем проживання одного із відповідачів.

Згідно п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до положень ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

На підставі викладеного, вважаю, що дана справа не підсудна Старокостянтинівському районному суду, а тому позовна заява та додані до неї документи слід повернути позивачу для подання до відповідного суду за зареєстрованим місцем проживання (перебування) одного із відповідачів.

Керуючись ст.ст.109 ч.1, 113 ч.1, 121 ч.3 п.4, 115 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів повернути позивачу.

Роз»яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу через суд першої інстанції, який її ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом п»яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: