У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі - Бота О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді заяву ОСОБА_1 про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду від 21.03.2012 року ухваленого у цивільній справі № 2-4143/11 за позовом Публічного акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» Україна в особі філії - Закарпатського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду від 21.03.2012 року ухваленого у цивільній справі № 2-4143/11 за позовом Публічного акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» Україна в особі філії - Закарпатського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Мотивуючи вимоги заяви, заявник вказує на те, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2012 року по справі №2-4143/11 було задоволено позовні вимоги Стягувача до Боржника в частині стягнення з останнього 1 955 997,77 грн. заборгованості за кредитним договором № 71712 від 17.12.2007 р. та 1820,00 грн. судових витрат. Виконавчий лист про стягнення зазначеної заборгованості був переданий Стягувачем до відділу ДВС м. Ужгород для примусового виконання.

Заявлена до стягнення заборгованість виникла по причині невиконання кредитного договору № 71712 від 17.12.2007 р.(із змінами та доповненнями). Згідно умов зазначеного договору Боржник отримав кредит від ВАТ «Державний ощадний банк України» в розмірі 135 000,00 євро, терміном до 16 грудня 2017 року із сплатою 11,00 % річних та зобов`язався щомісячно здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування.

Заявник вказує на те, що на даний час, він не має фінансової можливості сплачувати платежі по кредитному договору. Це зумовлено рядом факторів, а саме фінансовою кризою 2008 та 2014 років. В період оформлення трудового договору належне йому ТОВ «Воля» (код за ЄДРОПУ 13592462У здійснювало прибуткову комерційну діяльність і як власник і директор товариства мав намір своєчасно і в повному обсязі обслуговувати кредитні кошти.

Світова фінансового-економічна криза 2008 року призвела до фінансового колапсу та унеможливила подальше повне обслуговування кредитних коштів. Як вбачається із матеріалів справи, він не оскаржував рішення суду першої інстанції про стягнення заборгованості, і більше того вів постійні переговори зі Стягувачем про можливості розстрочки заборгованості на більший період часу.

Фінансово-економічна криза 2014 року призвела до повної неспроможності виконати рішення суду по справі №2-4143/11.

Заявник зазначає, що в забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами був укладений договір іпотеки від 17.12.2007 року згідно якого в іпотеку Стягувачу було передано житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . На даний час він має доходи мінливого характеру, які дають йому можливість погашати заборгованість виключно на умовах, що запропоновані в даній заяві.

На утриманні перебуває безробітна дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 , яка навчається у ВНЗ у м. Львові, та малолітній син ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 вказує на те, що він звернувся з відповідним листом до стягувача з проханням погодити розстрочку виконання РішенняУжгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2012 року по справі №2-4143/11. Листом від 01.04.2016 року за №13/206, стягувач погодився на умови розстрочки запропоновані ним в даній заяві.

Свою заяву про розстрочку виконання вказаного судового рішення, заявник обґрунтував наявністю обставин, що ускладнюють виконання судового рішення: несприятлива фінансова ситуація викликана нестабільністю в економіці держави, що призвело до скорочення рівня доходів та перебування на його утриманні двох дітей, одна з яких є малолітньою.

Сторони повторно в судове засіданні не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило,

Відповідно до положень ч. 2ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України надання відстрочки або розстрочки виконання є можливим і при ухваленні судового рішення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України, у п. 37 постанови № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" відповідно до статті 217 ЦПК визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Заяви сторін або державного виконавця про вчинення судом таких же дій при виконанні рішення суду за наявності для цього підстав розглядаються в порядку, встановленому статтею 373 ЦПК, за результатами вирішення яких постановляється ухвала.

Слід зазначити, що у ст. 373 ЦПК України закріплено положення, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічне положення міститься і в ст. 36 Закону України Про виконавче провадження відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи заміна способу і порядку виконання рішення допускається лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановленими наперед.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Такими обставинами не можна визнати ті, які викладені заявником в заяві, а саме надходження коштів на розрахунковий рахунок підприємства виключно на оздоровлення дітей. Вказані в заяві обставини, не можуть вважатися винятковим випадком в розумінні Закону.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 30.04.2014 року звертався до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду від 21.03.2012 року ухваленого у цивільній справі № 2-4143/11.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.04.2014 року, Ужгородським міськрайонним судом постановлено ухвалу від 20.05.2014 року, якою заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2012 року по цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено ; розстрочено виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2012 року по цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором по наступному графіку: з травня 2014 року по квітень 2016 року з оплатою рівними частинами до кінця місяця щомісячно по 500 євро в еквіваленті на гривні на дату здійснення оплати; з травня 2016 року по травень 2018 рік з оплатою до кінця місяця щомісячно по 6520 євро в еквіваленті на гривні на дату здійснення оплати; з оплатою судових витрат в сумі 1820 гривень до кінця травня 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 20.05.2014 року, якою заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2012 року по цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, та яка набула законної сили, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення аналогічної заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2012 року ухваленого у цивільній справі № 2-4143/11.

Керуючись ст.ст. 60, 212, 217, 373 ЦПК України, ст. 3 ЦК України, ст.36 ЗУ „Про виконавче провадження" суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду від 21.03.2012 року ухваленого у цивільній справі № 2-4143/11 за позовом Публічного акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» Україна в особі філії - Закарпатського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення . У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи , яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца