Справа № 755/54/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Лесик Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про звільнення особи від обов`язків опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: звільнити від обов'язків опікуна ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 над малолітнім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; передати малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 до органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації для подальшого влаштування дитини.

Свої заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що в службі у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з 08 листопада 2012 року на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування перебуває малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Матір дитини ОСОБА_3 померла. Відомості про батька дитини в актовому записі про народження проведено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 15 листопада 2012 року №497 «Про надання статусу малолітній дитині» малолітньому надано статус дитини-сироти.

Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 28 листопада 2012 року №530 «Про призначення опіки над малолітньою дитиною» опікуном над ОСОБА_1 призначена його рідна бабуся ОСОБА_2, яка проживає разом з підопічним онуком за адресою: АДРЕСА_1.

Протягом 2013-2014 року до служби у справах дітей надходили скарги та негативні характеристики на ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме зі СШ І-ІІІ ст. №265 та СЗШ І-ІІІ ст. №180 м. Києва та сусідів по квартирі. Школа повідомляла, що ОСОБА_1 має часті пропуски занять по хворобі, буває без причин утікає з уроків. Динаміка розвитку та навчальна діяльність дуже слабка, до уроків не готується, домашні завдання не виконує, зриває уроки або взагалі утікає. Гуртки та спортивні секції не відвідує. З однокласниками спілкується тільки у вульгарній формі, робить нехороші вчинки по відношенню до них, б'є дітей. Поведінкові особливості в даний час: некерований, живе в своєму світі, в який нікого не пускає. Емоційний стан ОСОБА_1 складний, психічно-неврівноважений. ОСОБА_1 фактично сам вирішує, що йому робити, прогулювати уроки чи йти до школи. Роль опікуна у навчанні та вихованні ОСОБА_1 ні в чому не проявляється. Учень забезпечений шкільним приладдям, але одяг дитини неохайний, брудний. Адміністрація закладу негативно відноситься до пропусків занять та взагалі зовнішнього вигляду дитини, несерйозного відношення ОСОБА_6 до навчання та виховання хлопця. Сусіди також повідомляли, що хлопець некерований, в дворі проявив себе з негативної сторони, гуляє на вулиці допізна, без нагляду опікуна.

З 1 жовтня 2014 року ОСОБА_1 було переведено до іншого навчального закладу СЗШ І-ІІІ ст. №180 м. Києва 5-Б класу. До Служби неодноразово надходили листи від директора школи ОСОБА_7, де вона зауважувала, що ОСОБА_1 ходив до школи в неохайному вигляді, на зауваження вчителів не реагував. Систематично не відвідував школу. Адміністрація закладу негативно відносилася до пропусків занять та взагалі зовнішнього вигляду дитини, несерйозного відношення ОСОБА_6 до навчання та виховання хлопця.

12 січня 2015 року від Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві надійшла інформація, що за 2014 рік відносно гр. ОСОБА_2 складено три адміністративних протоколи за ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП (невиконання своїх батьківських обов'язків) та один адміністративний протокол за ч. 1 ст. 187 КУпАП (розпивання пива, алкогольних напоїв у громадських місцях).

Враховуючи вище викладені факти, 31 грудня 2014 року ОСОБА_1 був поміщений до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №1 за адресою: місто Київ, проспект Маяковського, 28-в у зв'язку з тим, що опікун ОСОБА_2 не виконувала належним чином обов'язки опікуна. Вживала алкогольні напої та не приділяла належної уваги вихованню та навчанню її підопічної дитини.

За час перебування підопічної дитини в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей №1 почали відбуватися позитивні зміни у поведінці дитини та життєвій позиції опікуна. За інформацією адміністрації закладу, за весь період перебування дитини в Центрі, ОСОБА_2 систематично відвідувала свого онука та цікавилася його життям, здоров'ям, розвитком та успіхами у навчанні.

Службою у справах дітей було рекомендовано ОСОБА_2 звернутися до Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді для проходження реабілітаційної програми з питання профілактики алкогольної залежності. З 03 лютого 2015 року по 19 травня 2015 року (180 годин занять) ОСОБА_2 пройшла реабілітацію. Після закінчення програми продовжувала відвідувати підтримуючу групу під наглядом спеціаліста та працювала з психологом. Під час проходження реабілітації виявляла мотивацію до проходження занять та досягнення тверезості. На думку спеціалістів Центру, була позитивна динаміка у одужанні від залежності. Одночасно ОСОБА_2 відвідувала з 04 лютого 2015 року по 25 березня 2015 року (7 занять) «Школу відповідального батьківства».

Психологом Центру, де перебував ОСОБА_1 було зазначено, що з хлопцем було проведено комплекс заходів, які включають різні види навчально-виховної, профілактичної та психологічної роботи. ОСОБА_1 приймав участь у самодіяльності Центру та культурно-виховних заходах. У поведінці дитини були помітні суттєві зміни: знизився рівень тривожності, імпульсивності та агресивності, вдосконалися комунікативні навички (знизився рівень конфліктності у спілкуванні з однолітками, розуміє субординацію), проявляється мотивація до змін. Дитина виявляла бажання повернутися до дому. За час перебування хлопця в Центрі його ставлення до родини змінилось: хлопчик проявляв зацікавленість стосовно ситуації вдома.

Під час обстеження житлово-побутових умов проживання опікуна дитини ОСОБА_2 встановлено, що умови для проживання за адресою: АДРЕСА_1 задовільні. Санітарно-гігієнічний стан квартири покращився, відсутній неприємний запах. В квартирі прибрано. В кімнаті ОСОБА_1 зроблений косметичний ремонт.

15 червня 2015 року опікун ОСОБА_2 звернулася до служби у справах дітей із заявою про повернення їй на виховання підопічного онука.

Приймаючи до уваги зазначене вище, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, органом опіки та піклування (протокол засідання Комісії №12 від 22 червня 2015 року) було прийнято рішення за доцільне повернути малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на виховання опікуну ОСОБА_2.

09 липня 2015 року малолітній ОСОБА_1 вибув з Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №1 та був повернутий на виховання в сім'ю опікуна ОСОБА_2

З вересня 2015 року ОСОБА_1 навчається в 6-Б класі середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №201 Дніпровського району м. Києва. За інформацією отриманою зі школи, ОСОБА_1 має навчальні досягнення низького рівня. Навчається не в повну міру своїх можливостей. Часто не хоче йти до школи, постійно хворіє. Поводить себе зухвало, нестримно, провокує дітей. Через що в ОСОБА_1 не має друзів у класі. В класі має доручення по господарській частині, які не виконує.

За результатами чергових візитів до родини опікуна ОСОБА_2 спеціалістами служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було з'ясовано, що ОСОБА_2 знову почала вживати алкогольні напої, під час розмов перебуває в стані алкогольного сп'яніння, на співпрацю зі спеціалістами не йде, агресивна, веде себе знервовано. Підопічний ОСОБА_1 взагалі не має бажання навчатися. На пропозицію записати до гуртків та секцій, він відмовився, так як не має бажання нічим займатися. Коло оточення хлопця це друзі з неблагополучних сімей та комп'ютер. Крім того, ОСОБА_1 має погану поведінку, не реагує на зауваження ні бабусі ні прабабусі, вживає по відношенню до них нецензурні слова, схильний до бродяжництва. Опікун ОСОБА_2 не є авторитетом для онука та не може вплинути на позитивні зміни у його поведінці.

Під час обстеження житлово-побутових умов проживання опікуна дитини ОСОБА_2, проведеного спеціалістом служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації встановлено, що умови для проживання за адресою: АДРЕСА_1 не задовільні. В квартирі не прибрано, наявний неприємний запах.

За інформацією отриманою від Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, спеціалістами Центру здійснюються візити у родину ОСОБА_2 під час яких ОСОБА_1 перебуває вдома, оскільки не хоче відвідувати школу. Школу ОСОБА_1 відвідує нерегулярно, не може знайти порозуміння з бабусями. В родині виникають конфліктні ситуації опікуна з підопічним, які супроводжуються викликами поліції. Під час бесід ОСОБА_6 поводиться не адекватно та від неї відчувається неприємний запах алкоголю. Також зазначили, що вона відмовляється підписувати акти візиту без будь-яких пояснень. ОСОБА_2 не виконує жодних рекомендацій спеціалістів Центру, не відвідує групи анонімних алкоголіків тричі на тиждень та консультації психолога, а також не водить ОСОБА_1 до психолога. Зі слів ОСОБА_2 вона не справляється з вихованням підопічного. Враховуючи вищевикладене, просить службу у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації розглянути питання доцільності подальшого перебування дитини під опікою у ОСОБА_2

В свою чергу, до служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації постійно надходять звернення сусідів з кв. №71 Драмарецької та кв.№70 ОСОБА_8 за місцем проживання вказаної родини. Мешканці просять вжити заходів по відібранню малолітньої дитини ОСОБА_1 від його бабусі ОСОБА_2, яка є його опікуном. Просять допомогти хлопцю.

27 листопада 2015 року до служби у справах дітей надійшло звернення голови правління ЖБК «АВТОМАТ-1» ОСОБА_9 щодо захисту прав підопічної дитини, який повідомив, що ОСОБА_2 на його та мешканців під'їзду зауваження не реагує, постійно вживає алкоголь, вихованням онука не займається. Звертається з проханнями розглянути питання щодо доцільності припинення опіки, останнім часом ситуація погіршилася.

Службою у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Дніпровським районним в місті Києві центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, сім'я ОСОБА_2 взята на контроль та постійно здійснюються перевірки стану виховання, утримання та навчання дитини в родині опікуна. Проводяться профілактичні бесіди з дитиною та опікуном.

ОСОБА_2 повідомлено про те, що порушено питання про звільнення її від обов'язків опікуна та на даний час вирішується подальша доля її підопічного. Але досі вона проявляє байдужість до вирішення ситуації, що склалася.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 27 листопада 2015 №11005/41/3/103, доцільно звільнити від обов'язків опікуна ОСОБА_2 над малолітнім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з тим, що вона зловживає спиртними напоями, не виконує свої обов'язки опікуна по вихованню, утриманню та розвитку підопічної дитини.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у заяві про звільнення особи від обов'язків опікуна, просила заяву задовольнити. Пояснила суду, що малолітній ОСОБА_1 перебуває на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Мати малолітнього ОСОБА_1 була одинокою та ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла. У 2012 році від бабусі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про призначення її опікуном. Наразі на протязі двох років до органу опіки та піклування надходять заяви про те, що ОСОБА_2 вживає алкогольні напої, агресивно поводить із службою у справах дітей. При цьому, малолітній ОСОБА_1 не відвідує школу, гуляючи по вулицям, грубіянить, піднімає руку на опікуна. Соціальні служби постійно відвідують квартиру, де проживає опікун та малолітній ОСОБА_1, проте вказані дії не дають результатів. В свою чергу, бабуся ОСОБА_2 не може вплинути на онука.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, суд про причини неявки не повідомила.

Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила заяву задовольнити. Пояснила суду, що 31 грудня 2014 року дитина вилучалася за заявою бабусі ОСОБА_2, але потім бабуся виправилася та дитину їй повернули. Проте, наразі вона знову почала вживати спиртні напої.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність заінтересованої особи - ОСОБА_2

Вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народися ОСОБА_1, батьками якого записані - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12).

Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 530 від 28 листопада 2012 року «Про призначення опіки над малолітньою дитиною», ОСОБА_2 було призначено опікуном над малолітнім онуком ОСОБА_1 у зв'язку з тим, що мати - одиначка, гр. ОСОБА_3, померла. На опікуна гр. ОСОБА_2 покладено відповідальність за збереження житла та майна підопічного за адресою: АДРЕСА_1 та попереджено її про неприпустимість без дозволу органу опіки та піклування здійснення будь-яких правочинів стосовно житла за вказаною адресою (а.с.9).

Як вбачається з довідки форми 3-а № 82 від 29 жовтня 2015 року, виданої Житлово-будівельного кооперативу «Автомат-1», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_10 (а.с.13).

Відповідно до характеристики, виданої 12 вересня 2014 року Спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 265 м. Києва з поглибленим вивченням предметів художньо-естетичного циклу, ОСОБА_1 має часті пропуски по хворобі, без причин 1-2 дні, утікає з уроків постійно. Динаміка розвитку та навчальна діяльність дуже слабка до уроків не готується, домашні завдання не виконує систематично, зриває уроки, або взагалі утікає. Гуртки та спортивні секції, які є при навчальному закладі ОСОБА_1 не відвідує, залучити його до позашкільного життя класу школи неможливо. З однокласниками спілкується тільки у вульгарній формі, плюється, робить різні нехороші вчинки по відношенню до своїх однокласників. Для учня 5-Б класу немає в начальному закладі авторитетного друга, вчителя, керівника секції, гуртка. Поведінкові особливості в даний час: некерований, живе в своєму власному світі, в який нікого не пускає. Емоційний стан учня 5-Б класу ОСОБА_1 є дуже складний, психічно неврівноважений. ОСОБА_1 фактично сам вирішує, що йому робити, прогулювати уроки, палити, втекти з уроку. Під час гри з дітьми може переходити до агресивних дій. Мікроклімат в сім'ї дуже важкий. ОСОБА_1 не слухає свою бабусю (опікуна) ОСОБА_6, а прабабуся вже в віці і не має того впливу на онука, що він потребує. В 2014-2015 навчальному році роль опікуна у навчанні та вихованні ОСОБА_1 ще ні чому не проявилась. В новому навчальному році ОСОБА_6 прийшла до школи з запахом спиртних напоїв. Опікун ОСОБА_1 на нього ніякого впливу немає, він хоче йде до школи, не хоче просто спить дома, або гуляє на вулиці по масиву. Однолітки та учні школи неодноразово бачили, що ОСОБА_1 палить сигарки, нюхає психотропні речовини (клей). 11 вересня 2014 року після уроків ОСОБА_1 побив (душив) ученицю 3-Б класу, ОСОБА_11, однокласники дівчинки бачили, як він її бив. ОСОБА_12, ОСОБА_13, 12 вересня 2014 року звернулася до міліції (а.с.39 В).

08 жовтня 2014 року класним керівником школи та психологом школи, де навчався малолітній ОСОБА_1 було здійснено вихід за адресою місця проживання малолітнього ОСОБА_1: АДРЕСА_1 та встановлено, що умови проживання в квартирі задовільні: в квартирі прибрано, але квартира потребує ремонту. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено такі умови: окрема кімната, ліжко, шафа, робоче місце. ОСОБА_6 жаліється на те, що не справляється з вихованням онука і взагалі знаходиться в депресивному стані (а.с.39).

13 жовтня 2014 року середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 180 м. Києва звернулася до Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Служби у справах дітей Дніпровського району та ВКМСД Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві із зверненням, в якому просили порушити питання щодо перегляду опікунства над неповнолітнім ОСОБА_1 та допомогти у визначенні спеціалізованого навчального закладу, оскільки бабусі, з якими мешкає ОСОБА_1, не є авторитетом для хлопчика. Вони не сприяють його вихованню, не володіють інформацією про місце перебування дитини і при цьому покривають його неправомірні вчинки (а.с.39А).

Відповідно до письмових пояснень гр. ОСОБА_8 від 19 листопада 2014 року, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, остання повідомила, що ОСОБА_2 почала часто випивати. Вечорами чутно лайку, по ночам ходить в магазин за горілкою, щоб випити. ОСОБА_1 часто свариться з бабусями, іде з дому, щоб не чути лайку бабусі ОСОБА_2, приходить пізно. ОСОБА_1 на їхні прохання не лаятись - ображає нецензурними словами (а.с.39Б).

25 листопада 2014 року середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 180 м. Києва звернулася до середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 180 м. Києва із повідомленням про поведінку малолітнього ОСОБА_1, який постійно поводиться зухвало, агресивно, нестримано, провокує дітей та обманює дорослих. Схильний до порушень, має великі проблеми з дисципліною. Поведінка не прогнозована. В деяких випадках веде себе неадекватно, не має навичок самоконтролю. Часто поводиться імпульсивно керуючись власними бажаннями. 24 листопада 2014 року, на перерві, ОСОБА_1 «сходив в туалет» на міжповерхових сходах. З учнем індивідуально працює адміністрація, класний керівник, психолог, соціальний педагог, які, крім того, 4 рази відвідали сім'ю вдома. ОСОБА_6 постійно знаходилась в нетверезому стані і на питання, чому вона не виконує своїх обов'язків опікуна, відповіла, що у неї депресія і вона не справляється з вихованням ОСОБА_1 (а.с.38).

01 грудня 2014 року середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 180 м. Києва повторно звернулася до Служби у справах дітей Дніпровського району із повідомленням про те, що ОСОБА_1 з 25 листопада 2014 року не відвідує школу. 25 листопада 2014 року ОСОБА_14, заступник директора з НВР та шкільний психолог ОСОБА_15 відвідали сім'ю вдома. ОСОБА_6 пояснила причину відсутності дитини не бажанням його відвідувати школу, а на її зауваження та прохання хлопець реагує агресивно. З 29 листопада 2014 року по 30 листопада 2014 року ОСОБА_1 не ночував дома, бабуся звернулась до міліції, а 30 листопада 2014 року о 22.00 він повернувся додому. 01 грудня 2014 року ОСОБА_1 до школи не прийшов. Комісія в черговий раз відвідали сім'ю. ОСОБА_1 знаходився в ліжку, дивився телевізор. Бабусі не могли умовити його піднятися, одягтися та піти до школи. ОСОБА_6 повідомила, що 01 грудня 2014 року о 13.30 їм призначена консультація в психіатра, але не має гарантії, що вони туди підуть, оскільки ОСОБА_1 «нічого не хоче». На підставі викладених фактів, адміністрація школи просила зобов'язати опікуна ОСОБА_2 виконувати покладені на неї обов'язки (а.с.37).

18 грудня 2014 року середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 180 м. Києва повідомила Службу у справах дітей Дніпровського району про те, що ОСОБА_1 не відвідує школу з 10 грудня по 18 грудня 2014 року. Причина невідома тому, що опікун ОСОБА_2 не надає ніякої інформації з приводу причини відсутності дитини, не відповідає на телефонні дзвінки (а.с.36).

24 грудня 2014 року середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 180 м. Києва повідомила про те, що малолітній ОСОБА_1 не відвідує школу з 10 грудня по 24 грудня 2014 року. 24 грудня 2014 року сім'я була відвідана заступником директора з НВР ОСОБА_14, психологом, соціальним педагогом ОСОБА_15, класним керівником ОСОБА_1 На момент обстеження (близько 9.30), ОСОБА_1 ще спав та ніяк не реагував на їхній візит. ОСОБА_6 повідомила, що не може його підняти та відправити до школи. В одному ліжку разом з ОСОБА_1 спав хлопчик, який надав про себе наступну інформацію: звати його Ростислав, навчається у четвертому класі СЗШ № 259. ОСОБА_6 обурена тим, що хлопці лягли спати о третій години ночі та до цих пір знаходяться у ліжку. При цьому вона нічого з цим зробити не може, діти на неї не реагують зовсім. Також повідомила, що Ростислав проживає у них уже декілька днів. В квартирі не прибрано, темно, не провітрено. З ОСОБА_6 проведена роз'яснювальна бесіда про відповідальність за виконання обов'язків опікуна над неповнолітньою дитиною (при спілкуванні відчувався характерний запах алкоголю). Дитина бездоглядна, бабуся - опікун не є авторитетом для хлопчика, не сприяє його вихованню, не може примусити відвідувати школу, не володіє інформацією про місце перебування дитини і при цьому покриває його неправомірні вчинки, у зв'язку з чим адміністрація школи просила вплинути на опікуна та примусити виконувати свої обов'язки щодо забезпечення відвідування та навчання дитини в школі (а.с.35).

24 грудня 2014 року Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернулося до відділу кримінальної міліції у справах дітей Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді із листом про те, що опікун ОСОБА_2 не приділяє належної уваги вихованню неповнолітнього та не має авторитету в онука. У квартирі, де проживає ОСОБА_1, не створені належні умови для проживання та виховання неповнолітнього (квартира має незадовільний санітарний стан) (а.с.34).

Відповідно до повідомлення Дніпровського районного управління ГУ МВС України в м. Києві від 29 грудня 2014 року, за 2014 рік відносно ОСОБА_2 складено три адміністративних протоколи за ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП (невиконання своїх батьківських обов'язків) та один адміністративний протокол за ч. 1 ст. 178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних напоїв у громадських місцях) (а.с.33).

В подальшому, у зв'язку з вищевикладеними обставинами, 31 грудня 2014 року ОСОБА_1 був поміщений до Центру соціально-психологічної реабілітації № 1 за адресою: м. Київ, пр-т Маяковського, буд. 28-В.

12 червня 2015 року Службою у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрацію було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено: умови проживання - задовільні. Квартира мебльована, меблі старі. Квартира не захламлена, сміття не має, на час візиту у квартирі було чисто. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: в кімнаті, де мешкає ОСОБА_1 переклеєні шпалери, меблі в стані ремонту. Для дитини є диван, шафа, меблева стінка, стіл для уроків. На час візиту з'ясовано, що ОСОБА_2 не вживає алкоголь, стала на облік в Центр зайнятості, проходить реабілітацію від алкозалежності. Опікун ОСОБА_2 має бажання повернути на виховання підопічного онука ОСОБА_1 (а.с.28 об.).

15 червня 2015 року до Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації звернулася ОСОБА_2 із заявою, в якій просила розглянути питання повернення їй на виховання її підопічного ОСОБА_1 (а.с.31).

В подальшому, на підставі висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність повернення дитини на виховання до родини опікуна (протокол засідання Комісії № 12 від 22 червня 2015 року) від 06 липня 2015 року, малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 було повернуто на виховання опікуну ОСОБА_2, враховуючи те, що ОСОБА_2 пройшла реабілітаційну програму з питання профілактики алкогольної залежності з 03 лютого 2015 року по 19 травня 2015 року, на даний час продовжуючи відвідувати підтримуючу групу під наглядом спеціаліста та працює з психологом. Крім того, у поведінці дитини помітні суттєві зміни: знизився рівень тривожності, імпульсивності та агресивності, вдосконалилися комунікативні навички, проявляється мотивація до змін. При цьому, бабуся навідується до малолітнього щоденно, закінчила курс реабілітації від алкозалежності, що помітно у її стані: відсутність запаху алкоголю та проявів його вживання, під час зустрічей з хлопцем бабуся застосовує знання отримані на заняттях, також забезпечує необхідними для навчання засобами, слідкує за зовнішнім виглядом хлопця, цікавиться його здоров'ям, поведінкою та відносинами у Центрі. Дитина виявляє бажання повернутися додому. За час перебування хлопця в Центрі його ставлення до родини змінилось: хлопчик проявляє зацікавленість стосовно ситуації вдома. Під час обстеження житлово-побутових умов проживання опікуна дитини ОСОБА_2 встановлено, що умови проживання за адресою: АДРЕСА_1 задовільні. Санітарно-гігієнічний стан квартири покращився, відсутній неприємний запах. В квартирі прибрано. В кімнаті ОСОБА_1 зроблений косметичний ремонт (а.с.29-30).

09 липня 2015 року малолітній ОСОБА_1 на підставі вищевказаного висновку повернувся на виховання до родини опікуна, що підтверджується актом про факт передачі дитини (а.с.32).

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики учня 6-Б класу середньої загальноосвітньої школи № 201 м. Києва ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28 жовтня 2015 року № 340, виданої середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 201 м. Києва, ОСОБА_1 прибув до школи 03 вересня 2015 року у 6-Б клас. Виховується бабусею - опікуном ОСОБА_2 Має навчальні досягнення низького рівня. Навчається не в повну міру своїх можливостей. Часто не хоче йти до школи, постійно хворіє. Поводить себе зухвало, нестримно, провокує дітей. Через що в ОСОБА_1 не має друзів у класі. Оскільки дитина не вміє спілкуватися з однолітками, то хлопець звертає на себе увагу ображаючи словесно інших дітей. В класі має доручення по господарській частині, які не виконує. ОСОБА_1 ходить до психологічного гуртка «Пізнай себе», але часто пропускає заняття. Спроби шкільного психолога поспілкуватися з дитиною наодинці ним ігноруються. Бабуся в силу своїх можливостей старається виховувати хлопчика як належно. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання та розвитку. Бабуся часто приходить до школи, спілкується з учителями, класним керівником, психологом. Але для дитини авторитетом не являється (а.с.17).

Згідно інформації щодо учня ОСОБА_1, наданої середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 201 м. Києва, ОСОБА_1 часто хворіє та пропускає школу з поважних причин. Опікун, ОСОБА_2, своєчасно надає довідки про відсутність учня. До виконання домашнього завдання відноситься не відповідально. Виконує завдання не систематично, а вибірково, лише по тим предметам, які йому подобаються. Дитина харчується на загальних умовах, тому що опікун ОСОБА_6 не надала документів, що підтверджують статус дитини. Хлопчик ходить лише на психологічний гурток «Пізнай себе», але часто пропускає заняття. ОСОБА_1 погано знаходить спільну мову з однолітками, тому що не має бажання налагоджувати відносини, часто ображає хлопців словесно. Учень соціально не адаптований, замкнутий у собі, часто збуджений і гіперактивний. До класних доручень відноситься байдуже і не виконує їх. Опікун учня, ОСОБА_2, цікавиться успіхами онука, намагається підтримувати зв'язок з класним керівником, ОСОБА_17 (а.с.18).

08 жовтня 2015 року Службою у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрацію було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено: умови проживання - задовільні. В квартирі є меблі (старі). Необхідний косметичний ремонт, але родина має недостатньо коштів (пенсії бабусь). На час візиту опікун ОСОБА_2 була в стані алкогольного сп'яніння. В бесіді вона пояснила, що намагається забезпечити побутові потреби дитини, приділяє увагу його поведінці та вихованню (а.с.22).

15 жовтня 2015 року до Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державно адміністрації звернувся Дніпровський районний в м. Києві Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді із зверненням щодо розгляду питання доцільності подальшого перебування дитини під опікою у гр. ОСОБА_2, оскільки 12 жовтня 2015 року спеціалістами центру здійснено візит у родину під час якого ОСОБА_1 був вдома, оскільки не хоче відвідувати школу, бо з його слів має конфлікт з якимось учнем. Школу ОСОБА_1 відвідує нерегулярно не може знайти порозуміння з бабусями. Гр. ОСОБА_2 повідомила, що 09 жовтня 2015 року вона вживала алкогольні напої після чого почала сваритись з ОСОБА_1 і він вдарив її в обличчя. Біля десятої години ночі до родини викликали поліцію, від якої ОСОБА_6, ховалась за дверима. Представники поліції приїхали ще раз 10 жовтня 2015 року і проводили бесіду з гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1. У гр. ОСОБА_2 синці на обличчі та розбита губа. З її слів вона з п'ятниці більше не вживає алкогольних напоїв, хоча під час бесіди ОСОБА_6 поводилась не адекватно (то кричала, то плакала) та від неї відчувався неприємний запах алкоголю. Також, вона відмовилась підписати акт візиту без будь-яких пояснень. З ОСОБА_1 проведено бесіду під час якої він, знову пообіцяв піти до шкоди наступного дня. Гр. ОСОБА_2 не виконує жодних рекомендацій спеціалістів центру, не відвідує групи анонімних алкоголіків тричі на тиждень та консультації психолога, також не водить ОСОБА_1 до психолога. Зі слів гр. ОСОБА_2 вона не справляється з вихованням підопічного (а.с.19).

19 жовтня 2015 року Службою у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрацію було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено: умови проживання - задовільні. На час візиту двері ніхто не відчинив, хоча мешканці були вдома. З слів сусідів квартири № 71 ОСОБА_2 почала пити, влаштовує скандали. ОСОБА_1 до школи не ходить, на зауваження сусідів не реагує, вживає нецензурні слова (а.с.21).

29 жовтня 2015 року Службою у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрацію було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено: умови проживання - задовільні. На час візиту ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного сп'яніння, на розмову не йшла, кричала, була знервованою. Прабабуся також була обурена, що до них ходить спеціаліст Служби та контролює їх родину. ОСОБА_1 йшов гуляти на вулицю (17-30), пообіцяв, що після канікул піде до школи (а.с.20).

25 листопада 2015 року до Служби у справах дітей Дніпровського району в місті Києві звернувся голова правління Житлово-будівельного кооперативу «Автомат-1» із зверненням щодо захисту прав підопічної дитини з квартири № 72, в якому враховуючи постійні скарги мешканців будинку, сусідів та ОСОБА_2 та її онука ОСОБА_1 з приводу неадекватної поведінки у будинку, та їх квартирі (дебош, бійки, биття вікон та дверей у під'їзді, засадження сходів і т.п.) та головне те, що ОСОБА_2 на зауваження його та мешканців не реагує, постійно вживає алкоголь, вихованням онука не займається, звертається з проханням розглянути питання щодо доцільності припинення опіки (а.с.23).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 вперше проходила реабілітаційну програму для алкозалежних «Сенс» на початку 2014 року, закінчила її у травні 2014 року. Після проходження відмовилася від відвідування підтримуючих груп, що спричинило рецидив споживання алкоголю. Другий раз проходила реабілітаційну програму з 02 лютого 2015 року по 19 травня 2015 року. Під час проходження виявляла мотивацію до проходження занять та досягнення тверезості. Сам психологічний стан клієнтки є нестабільним і існує велика вірогідність рецидиву споживання без подальшої підтримки, у зв'язку з чим рекомендовано в обов'язковому порядку відвідування підтримуючих груп під наглядом спеціаліста після закінчення реабілітації та щотижнева робота з психологом. Вказані відомості підтверджуються листом Дніпровським районним в місті Києві Центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 21 травня 2015 року № 42/284 (а.с.27).

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Статтею 55 Цивільного кодексу України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Цивільного кодексу України, опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов'язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток.

Аналізуючи вищевикладені факти та доводи в їх сукупності, вбачається, що опікун ОСОБА_2 не виконує належним чином покладені на неї обов'язки по вихованню, утриманню та всебічного розвитку малолітнього ОСОБА_1, зловживає алкогольними напоями. При цьому, дитина зростає в дусі відсутності взаєморозуміння, відсутності злагоди та любові у сім'ї, натомість проявляючи агресію та неповагу, як до сім'ї, так і до оточуючих загалом. Вищевикладені обставини без сумніву негативно вливають на розвиток дитини як особистості в осередку суспільства.

Так, суд виходить з того, що досягнення закріплених Декларацією прав дитини принципів та встановлених Сімейним кодексом України обов'язків заходами опікуна - ОСОБА_2 не видається можливим, оскільки останньою не здійснюються будь-яких заходів щодо налагодження взаємопорозуміння з малолітнім ОСОБА_1, не приймаються будь-які зауваження та рекомендації Служби у справах дітей, при цьому ОСОБА_2 проявляє агресію та небажання змінювати усталений спосіб життя та відносини з онуком, що впливає на психологічний стан дитини та може призвести до неготовності малолітнього ОСОБА_1 до самостійного життя.

Згідно ст. 251 Сімейного кодексу України особа може бути звільнена від обов'язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування.

Відповідно до ст. 75 ЦК України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту.

Згідно висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про звільнення від обов'язків опікуна ОСОБА_2 (протокол засідання Комісії № 21 від 09 листопада 2015 року) від 27 листопада 2015 року, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне звільнити від обов'язків опікуна ОСОБА_2 над малолітнім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з тим, що вона зловживає спиртними напоями, не виконує свої обов'язки опікуна по вихованню, утриманню та розвитку підопічної дитини.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про звільнення від обов'язків опікуна ОСОБА_2 над малолітнім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та необхідність передачі малолітнього ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації для подальшого влаштування дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 67, 75 Цивільного кодексу України, ст. 251 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 4, 10, 60, 208, 212-215, 218, 234, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про звільнення особи від обов`язків опікуна - задовольнити.

Звільнити від обов`язків опікуна ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на малолітнім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Передати малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 до Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації для подальшого влаштування дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: