Єдиний унікальний номер 243/9783/15-ц Номер провадження 22-ц/775/336/2016
головуючий в I інстанції Неженцева О.В.
суддя доповідач Никифоряк Л.П.
___________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2016 року апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Никифоряка Л.П.

Суддів Новікової Г.В., Соломахи Л.І.

за участі секретаря судового засідання Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України та Служби безпеки України, за участю третіх осіб Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та Міністерства фінансів України про відшкодування матеріальної шкоди, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

В позові поданому до суду 28 вересня 2015 року ОСОБА_1 просила стягнути з Держави Україна, в особі Міністерства юстиції України та Державної казначейської служби України 400000,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної її житлу внаслідок проведення антитерористичної операції.

19 листопада 2015 року позивач звернулась з клопотанням про заміну відповідачів на Кабінет Міністрів України та Службу безпеки України, також залучення до справи третіх осіб Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та Міністерства фінансів України.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2015 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та задовольнити позов, посилаючись на те, що судом неповно зясовані обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника СБУ, за відсутності ОСОБА_1, представників Кабінету Міністрів України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та Міністерства фінансів України, повідомлених про час та місце судового розгляду належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи телефонограми, а також рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджені обставин щодо заподіяння їй шкоди, внаслідок пожежі в двох квартирах № 9 та № 16 в будинку 6 по вулиці Донській в м. Словянську Донецької області саме винними діями Служби безпеки України та відсутні правові підстави для відшкодування шкоди Кабінетом Міністрів України, також не надано доказів щодо розміру шкоди.

Також, згідно висновків суду відсутні правові підстави для стягнення відповідної майнової шкоди на підставі положень статті 1177 Цивільного кодексу України /надалі ЦК України/, оскільки відсутній вирок який був би підставою для відшкодування шкоди потерпілій.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та визначив матеріальні норми, якими регулюються спірні правовідносини.

Відповідно до встановлених обставин 06 квітня 2015 року пожежею було повністю знищено квартиру АДРЕСА_1 належну ОСОБА_1, також квартиру № 9 в цьому ж будинку, належну ОСОБА_2, яка рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької обсласті від 12 жовтня 2009 року визнана недієздатною та опікуном якої призначено ОСОБА_1.

Як вбачається із двох актів про пожежу від 06 квітня 2015 року ймовірна причина пожежі внесення джерела запалення ззовні, в результаті обстрілу з вогнепальної зброї під час проведення антитерористичної операції. Винні особи на час складання актів про пожежу не встановлені.

Та вірні висновки суду першої інстанції про те, що пошкодження майна відбулося в період проведення антитерористичної операції, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року N 1669-VII, період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Та на території проведення антитерористичної операції, оскільки на виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року N 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року N 1053-р до зазначених населених пунктів належить м. Словянськ Донецької області.

Позовні вимоги ОСОБА_1 фактично зводились до стягнення з Служби безпеки України та Кабінету Міністрів України коштів в розмірі 400000,00грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної її житлу внаслідок проведення антитерористичної операції.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» /надалі Закон/ суб'єктом, який безпосередньо здійснює боротьбу з тероризмом у межах своєї компетенції, є: Служба безпеки України, яка є головним органом у загальнодержавній системі боротьби з терористичною діяльністю.

У той же час, статтею 19 Закону визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної громадянам терористичним актом, провадиться за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до закону і з наступним стягненням суми цього відшкодування з осіб, якими заподіяно шкоду, в порядку, встановленому законом.

Отже вірні висновки суду першої інстанції про те, що відсутні правові підстави для покладання обовязку по відшкодуванню шкоди, заподіяної громадянам терористичним актом на Службу безпеки України.

Разом з тим, відповідно до законодавства України, яким визначено порядок відшкодування шкоди, не можуть бути задоволеними вимоги позивача про стягнення коштів в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної її житлу внаслідок проведення антитерористичної операції на підставі Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на відновлення (будівництво, капітальний ремонт, реконструкцію) інфраструктури у Донецькій та Луганській областях затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 р. N 250, яким визначено механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам саме на відновлення (будівництво, капітальний ремонт, реконструкцію) інфраструктури у Донецькій та Луганській областях /пункт 1/.

За змістом підпункту 2 пункту 3 якого субвенція спрямовується зокрема на реконструкцію, капітальний ремонт, проектні та вишукувальні роботи - на об'єктах житлового фонду комунальної власності, що зазнали пошкодження внаслідок проведення антитерористичної операції та наведеним порядком не передбачено можливості за рахунок коштів державного бюджету виплачувати кошти в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням майна.

Також, узгоджуються із положенням чинного законодавства висновки суду про відсутність правових підстав для відшкодування ОСОБА_1 шкоди, заподіяної пошкодження належного їй нерухомого майна на підставі статті 1177 ЦК України, відповідно до змісту якої шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону та шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом, оскільки відсутнє судове рішення яке було би підставою для відшкодування шкоди потерпілому за рахунок держави у випадках невстановлення особи, винної у вчиненні злочину.

При цьому суд першої інстанції, вірно тлумачив зазначену норму, та виходив з того, що позивач не підтвердила наявності кримінального провадження чи відповідного рішення суду, а також щодо розміру завданої шкоди, та не надала жодного доказу в підтвердження такого розміру.

Отже суд дав оцінку наданим сторонами доказам, та вимога позивача про захист її порушеного права через пошкодження належного їй на праві власності нерухомого майна у спосіб виплати грошової компенсації не позбавляє останню права ставити вимогу про реконструкцію чи капітальний ремонт, або здійснення нового будівництва квартир що зазнали пошкодження внаслідок проведення антитерористичної операції та знаходились в житлових будинках.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: