Справа № 464/106/13 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/783/1225/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 11 липня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 11 липня 2013 року позов ПАТ «Фольксбанк» до ОСОБА_3І, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Фольксбанк» 469094 грн. 62 коп. заборгованості за кредитним договором №KF50902 від 17 липня 2012 року.

Вирішено питання судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_2. Вважала, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 09 липня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 було відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Дана ухвала оскаржувалася в касаційному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 09 липня 2014 року скасовано, а справу передано на новий апеляційний розгляд.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 11.02.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 11.07.2013 року в частині часткового задоволення позову та стягнення судового збору скасувано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та в межах вартості майна одержаного у спадщину та спадкоємців померлого ОСОБА_3 малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ПАТ "ВіЕс Банк" 469094,62 грн. заборгованості за кредитним договором за №KF 50902 від 17 липня 2012 року; стягнуто також солідарно з ОСОБА_2 та в межах вартості майна одержаного у спадщину та спадкоємців померлого ОСОБА_3 малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ПАТ "ВіЕс Банк" 469094,62 грн. заборгованості за кредитним договором №KF 50902 від 17 липня 2012 року.

Крім того, стягнуто із ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ "ВіЕс Банк" по 804,75 грн. судового збору. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Додатковим рішенням Апеляційного суду Львівської області від 26.02.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1720,50 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 11.07.2013 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.11.2015 року зазначене рішення Апеляційного суду Львівської області від 11.02.2015 року скасовано, а справу передано на новий апеляційний розгляд.

При новому апеляційному розгляді справи апелянт додатково обґрунтувала апеляційну скаргу, зазначивши при цьому що після ухвалення рішення суду першої інстанції основний боржник ОСОБА_3, її колишній чоловік помер. Вона у встановленому законом порядку в інтересах своїх малолітніх дітей відмовилась від прийняття спадщини. Після смерті ОСОБА_3 ніхто з заявою про прийняття спадщини не звертався, і у встановленому законом порядку її не прийняв.

Апелянт та ОСОБА_4 (батько боржника) виступали поручителями за борговими зобов'язаннями ОСОБА_3

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 30 травня 2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та визнано припиненими договори поруки укладені між ними та ПАТ "ВіЕс Банк". Рішення суду в цій частині вступило в законну силу.

А відтак вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримання та заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч. 3 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Згідно ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17 липня 2008 року між ВАТ "Електронний банк" правонаступником якого є ПАТ "Фольксбанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір у відповідності до умов якого банк надав останньому кредит в сумі 60 000 США під 13,5 % річних до 17 липня 2023 року.

У забезпечення цього договору в цей же день між банком та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 були укладені окремі договори поруки, по яких останні поручилися за грошове зобов'язання ОСОБА_3

ОСОБА_3 неналежним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором та станом на 24.12.2012 року допустив заборгованість перед банком, в сумі 58 688, 18 доларів США, що еквівалентно 469 094 грн. 62 коп.: з яких 56 688 доларів США заборгованість по тілу кредиту, 2628,70 доларів США заборгованості по відсотках за користування кредитом.

В січні 2013 року ПАТ "Фольксбанк" звернулися в суд з позовом до боржника та поручителів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 17 липня 2008 року.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 18 липня 2013 року позов банку в повному обсязі.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на рішення суду.

21 вересня 2013 року ОСОБА_3 помер, у нього залишилось двоє малолітніх дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4.

За претензією банку про пред'явлення вимог до спадкоємців було заведено спадкову справу до майна померлого ОСОБА_3 Ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звернувся. Натомість ОСОБА_2 заявою від 12 лютого 2015 року (зі згоди Сихівської райдержадміністрації) від імені своїх малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 заявила про відмову синів від спадкових прав після смерті їхнього батька ОСОБА_3

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 30 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2014 року задоволено позов ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і визнано окремі договори поруки укладені між "Фольксбанк" та ОСОБА_5 і ОСОБА_4 припиненими.

Враховуючи вищенаведене, а саме те, що основний боржник ОСОБА_3, за якого поручалися ОСОБА_4 та ОСОБА_5, помер, позов до останніх пред'явлено як до поручителів, за інших осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не поручалися, то така порука є припиненою.

Факт припинення поруки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 визнаний і рішенням суду, яке вступило в законну силу.

А відтак у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5

Тому рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Що ж стосується рішення суду в частині стягнення заборгованості з основного боржника, ОСОБА_3, то в цій частині судом вірно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права.

Заборгованість, яка виникла перед банком у зв'язку з неналежним виконанням грошового зобов'язання відповідача за кредитним договором підлягає стягненню в користь банку.

Після ухвалення рішення судом першої інстанції, ОСОБА_3 помер.

З ініціативи банку була заведена спадкова справа на майно ОСОБА_3 Ніхто із спадкоємців з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звернувся і у суду відсутні будь які відомості, що хтось у встановленому законом порядку прийняття спадщини.

У спадкодавця є двоє малолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Їхня мати і колишня дружина ОСОБА_3 ОСОБА_2 в інтересах дітей подала заяву про відмову від спадщини.

Дана заява була зроблена на підставі дозволу органу опіки та піклування.

Безпідставними є покликання представника позивача на те, що вищезгадана заява не несе правового навантаження, так як подана поза межами строків передбачених ст. 1270 ЦК України. Так судом беззаперечно встановлено, що заява ОСОБА_2 про відмову від спадщини в інтересах малолітніх дітей подана такою після шести місячного терміну з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 Однак колегія суддів вважає, що термін подачі пропущеного з об'єктивних причин, так ОСОБА_2 та ОСОБА_3 це колишнє подружжя, яке разом не проживає і ОСОБА_2 з запізненням дізналась про смерть ОСОБА_3 Крім того, для подачі заяви в нотаріальну контору необхідно було вчинити ряд формальних дій (звернулась до органів опіки і піклування та ін.) що нею і було зроблено.

А відтак дана заява повинна бути прийнята до уваги із відповідними наслідками.

У відповідності до ч. 2 ст. 310 ЦПК України якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони у спірних правовідносинах після ухвалення рішення, що не допускає правонаступництва, не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу в цій частині його оскарження без задоволення.

Керуючись ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. п.1, 4 , 314 ч. 2, 316 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 11 липня 2013 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_8, ОСОБА_5 на користь ПАТ "Фольксбанк" 469 094 грн. 62 коп. заборгованості за кредитним договором №КF 50902 від 17 липня 2012 року скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В решті рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: