Справа № 0306/1952/11 Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І.М.
Провадження № 22-ц/773/550/16 Категорія: 27 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Свистун О.В.,

суддів - Грушицького А.І., Федонюк С.Ю.,

з участю секретаря - Перебойчука Р.В.,

представника позивача - Місюри І.В.,

представника відповідачів - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на додаткове рішення Ковельського міськрайонного суду від 08 лютого 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

11.01.16 р. представник відповідачів - ОСОБА_2 звернувся у суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, обґрунтовуючи її тим, що за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 16.03.12 року і додатковим рішенням цього ж суду від 10.05.12 року у даній справі із відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було стягнуто 73229,79 доларів США; 90638,38 грн. штрафних санкцій; 4640,00 грн. заборгованості за відповідальне збереження транспортних засобів, по 1458,55 грн. судових витрат; 8475,51 доларів США пені за несвоєчасне виконання зобов»язання, що еквівалентне сумі 67716 грн. 78 коп. Вищезазначені судові рішення набрали законної сили та знаходяться на виконанні у виконавчій службі. Зазначає, що у рішенні суду від 16.03.12 року вказано лише розмір заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті без відображення її еквіваленту у національній валюті за станом на день винесення рішення у справі. А тому просить ухвалити додаткове рішення, доповнивши вищезазначене рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 16.03.12 року тим, що сума боргу -73229,79 доларів США - є еквівалентною сумі 584373,72 грн. за курсом Нацбанку України за станом на 16.03.2012 року.

Додатковим рішенням Ковельського міськрайонного суду від 08 лютого 2016 року заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі задоволено частково.

Доповнено рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.03.2012 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначено, що з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнути у солідарному порядку 73229,79 доларів США заборгованості за кредитним договором, що є еквівалентним сумі 584666,64 грн.

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції, постановити нову ухвалу про відмову в ухвалені додаткового рішення. Покликається на те, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача Місюра І.В. апеляційну скаргу підтримала з підстав у ній зазначених.

Представник відповідачів ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив, оскільки вважає, що додаткове рішення відповідає вимогам процесуального та матеріального законодавства.

Заслухавши пояснення представника позивача Місюри І.В., представника відповідачів ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції до скасуванняз наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 16 березня 2012 року позовні вимоги позивача в даній справі задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 73229,79 доларів США заборгованості за кредитним договором, 90638,88 грн. штрафних санкцій, 4640,00 грн. заборгованості за відповідальне збереження транспортних засобів, а також по 1458,55 грн. судових витрат з кожного відповідача.

Додатковим рішенням Ковельського міськрайонного суду від 10 травня 2012 року доповнено зазначене вище судове рішення. Зазначено, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині стягнення у солідарному порядку 8 475,51 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язання, що еквівалентне сумі 67716,78 грн. задовольнити повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 8475,51 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язання, що еквівалентне сумі 67716,78 грн.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 11 липня 2012 року рішення Ковельського міськрайонного суду від 16 березня 2012 року в даній справі про стягнення 4640,00 грн. заборгованості за збереження транспортних засобів скасовано і ухвалено нове рішення, яким в позові ПАТ КБ "ПриватБанк"до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за збереження транспортних засобів відмовлено.

В решті рішення залишено без змін.

Додатковим рішенням Ковельського міськрайонного суду від 08 лютого 2016 року заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі задоволено частково.

Доповнено рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.03.2012 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначено, що з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнути у солідарному порядку 73229,79 доларів США заборгованості за кредитним договором, що є еквівалентним сумі 584666,64 грн.

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо : 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього ж Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що рішення суду про стягнення з відповідачів кредитних коштів перебуває на виконанні у державній виконавчій службі.

В заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідачів вказує, що суд першої інстанції у резолютивній частині рішення зазначив грошову суму коштів в іноземній валюті, однак не вказав еквівалент даної суми у гривнях.

Суд першої інстанції ухвалюючи додаткове рішення виходив з того, що оскільки грошові кошти були стягнуті у доларах США, тому необхідно було в рішенні вказати еквівалент суми у гривнях.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Із рішення суду першої інстанції від 16.03.2012 року вбачається, що позивач просив стягнути із боржників заборгованість за кредитним договором в сумі 73229.79 доларів США. Рішенням суду стягнуто із відповідачів в солідарному порядку 73229.79 доларів США.

Отже судом вирішено питання про право із зазначенням точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню. Оскільки кредитний договір укладався про надання кредиту в доларах, отже і стягнення здійснюється відповідно до умов укладеного договору.

Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України).

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення Ковельського міськрайонного суду від 16 березня 2012 року переглянуте апеляційним судом Волинської області 11.07.2012 року і в частині стягнення суми боргу в іноземній валюті залишено без змін.

Покликання представника відповідачів у апеляційній скарзі, що в резолютивній частині рішення суд вказує суму, яка стягується у гривнях не заслуговує на увагу, оскільки в п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» вказано, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Враховуючи встановлені обставини колегія суддів приходить до висновку, що із-за порушень норм процесуального права, додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 309, 220 ЦПК України з постановленням ухвали про відмову в ухваленні додаткового рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 315, 317, 319, 220 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Додаткове рішення Ковельського міськрайонного суду від 08 лютого 2016 року в даній справі скасувати.

Відмовити представнику відповідачів ОСОБА_2 в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: