Справа № 361/8435/15-ц
Провадження № 2/361/562/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Пухної О.М.

при секретарі - Харченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вулиця Озерна, № 3, позначений на плані «А-1», загальною площею 103,3 кв.м., житловою площею 59,2 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: сарай «Б», погріб - «В», вбиральня «Г», навіс «Д», гараж «Е», колодязь «К», та огорожа «N», в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 17 липня 2007 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що 17 липня 2007 року помер її чоловік ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю майно, до складу якого, зокрема, увійшов житловий будинок № 3 по вулиці Озерній у селищі Велика Димерка Броварського району Київської області з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Ще за життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким зазначений вище житловий будинок заповів позивачу ОСОБА_1 Решта майна успадковувалася між спадкоємцями першої черги за законом. Дотримуючись визначеного законом строку, позивач як спадкоємець за заповітом звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, завідувач Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_5 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме майно, у зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок за час життя спадкодавця не оформлялося, правовстановлюючі документи на спірне майно відсутні. З підстав визнання права власності на вказане вище нерухоме майно ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Від голови Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області ОСОБА_6 надійшов лист, в якому сільська рада просила розглянути справу за відсутності її представника.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив про їх задоволення.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 липня 2007 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК № 087588, виданого 17 липня 2007 року Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (а.с. 5).

З копії свідоцтва про шлюб серії VI-УР № 041047 вбачається, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4, який помер 17 липня 2007 року (а.с. 59).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У ч. 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України).

За змістом ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Так, 27 січня 2003 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склав заповідальне розпорядження, яким житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та присадибну земельну ділянку, розташовані в смт. Велика Димерка по вул. Озерна, 3, заповів позивачу ОСОБА_1, а належні спадкодавцеві грошові вклади ОСОБА_2. Даний заповіт посвідчено 27 січня 2003 року керуючим справами виконкому Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області. ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 30. Заповіт ОСОБА_4 від 27 січня 2003 року не скасовано і не змінено (а.с. 55, 57).

З матеріалів справи вбачається, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_4 разом з ним проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, його дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить копія довідки № 3049, виданої 25 листопада 2015 року Великодимерською селищною радою Броварського району Київської області (а.с. 23).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину, оскільки на час смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала разом з ним.

З дослідженої судом копії спадкової справи № 24 щодо майна ОСОБА_4 встановлено, що 23 січня 2008 року позивач подала до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину на заповітом на жилий будинок та земельні ділянки 0,1500 га, 0,1696 га, та за законом на земельну ділянку 0,0736 га та грошові вклади (а.с. 58).

На підставі наведеної вище заяви на імя ОСОБА_1 були видані 10 січня 2009 року свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом № 1-23 на земельну ділянку площею 0,1500 га, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку в смт. Велика Димерка, вул. Озерна, 3, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 154234, виданого 14 березня 2005 року Великодимерською селищною радою Броварського району Київської області (а.с. 80), свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом № 1-26 на земельну ділянку № 1 площею 0,1696 га, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства в смт. Велика Димерка; та свідоцтво про право власності на спадщину за законом № 1-29 на 1/3 частину земельної ділянки № 2 площею 0,0736 га, розміщеної на землях, що знаходяться у віданні Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, наданої для ведення особистого селянського господарства в смт. Велика Димерка (а.с. 81).

Іншому спадкоємцю ОСОБА_2, який є сином спадкодавця ОСОБА_4, видане свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом № 1-32 на грошові вклади (а.с. 82).

За змістом ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

У ч. 2 ст. 1222 ЦК України передбачено, що у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що заповітом, який був складений ОСОБА_4 27 січня 2003 року, охоплено не все належне спадкодавцеві майно, синам ОСОБА_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 10 січня 2009 року були видані свідоцтва про право власності на спадщину за законом № 1-20 та № 1-34, за якими кожен із них успадкував по 1/3 частині земельної ділянки № 2 площею 0,0736 га, розміщеної на землях, що знаходяться у віданні Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, наданої для ведення особистого селянського господарства в смт. Велика Димерка (а.с. 80, 82).

У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 3 по вул. Озерній у смт. Велика Димерка Броварського району Київської області позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок за час життя спадкодавця не оформлялося, правовстановлюючі документи на спірне майно відсутні, про що свідчить лист завідувача Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_5 за № 53 від 10 січня 2009 року (а.с. 29).

Судом також зясовано, що ОСОБА_4 на день смерті належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вулиця Озерна, № 3, позначений на плані «А-1», загальною площею 103,3 кв.м., житловою площею 59,2 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: сарай «Б», погріб - «В», вбиральня «Г», навіс «Д», гараж «Е», колодязь «К», та огорожа «N». Вказані обставини підтверджуються технічним паспортом на житловий будинок (а.с. 15-18), копією погосподарської книги (а.с. 19-22) та копією довідки Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області № 3049 від 25 листопада 2015 року (а.с. 23).

У ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, якій ОСОБА_4 заповів належний йому спірний житловий будинок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вулиця Озерна, № 3, позначений на плані «А-1», загальною площею 103,3 кв.м., житловою площею 59,2 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: сарай «Б», погріб - «В», вбиральня «Г», навіс «Д», гараж «Е», колодязь «К» та огорожа «N», в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 17 липня 2007 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пухна