АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/1353/15-ц Номер провадження 22-ц/786/381/16Головуючий у 1-й інстанції Дігтяр М. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

при секретарі: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області про поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу, надання щорічної основної відпустки, виплату вихідної допомоги.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом та просила поновити її на посаді заступника начальника голови Зінківської РДА Полтавської області, стягнути із Зінківської РДА на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.07.2015 року до дня поновлення на роботі, надати їй щорічну основну відпустку за період роботи з 01.10.2014 року по 30.09.2015 року з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу, стягнути з Зінківської РДА на її користь вихідну допомогу згідно ст. 44 КЗпП України, а також притягнути до адміністративної відповідальності голову Зінківської РДА ОСОБА_4 за порушення трудового законодавства та покласти на нього обовязок покрити шкоду, заподіяну райдержадміністрації у звязку з оплатою працівникові вимушеного прогулу.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу, надання щорічної основної відпустки, виплату вихідної допомоги відмовлено, а іншу частину заявлених вимог залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку та в апеляційній скарзі просить скасувати рішення місцевого суду і ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі. Посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги, разом з тим, ухвалене по справі рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 1 жовтня 2014 року розпорядженням голови Зіньківської РДА від 29.09.2014 року ОСОБА_3 призначено на посаду заступника голови Зіньківської РДА Полтавської області.

На виконання статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» 01 липня 2015 року ОСОБА_3 склала заяву про припинення своїх повноважень в зв'язку з призначенням нового голови районної державної адміністрації.

02 липня 2015 року ОСОБА_3 подала заяву про надання щорічної основної відпустки з виплатою допомоги на оздоровлення, яку згідно резолюції Голови РДА від 06.07.2015 року не погоджено.

Розпорядженням голови Зіньківської РДА Полтавської області від 20.07.2015 року № 43-К за погодженням Полтавської ОДА (лист від 09.07.2015 року № 01-72/1879) з 21 липня 2015 року ОСОБА_3 звільнена з посади заступника голови Зіньківської районної державної адміністрації у звязку з поданою заявою.

При звільненні позивачеві виплачено 1753,50 грн. заробітної плати, 617,70 грн. оплати днів тимчасової непрацездатності та 3066 грн. грошової компенсації невикористаної основної щорічної відпустки за період роботи з 01.10.2014 року по 21.07.2015 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції вірно виходив з того, що правовідносини, які склалися між сторонами по справі стосуються проходження державної служби, яка є публічною службою.

Проте судом не взято до уваги, що згідно п. 2 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України вирішення спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби належить до юрисдикції адміністративних судів.

За правилами ст.ст. 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Відповідне розяснення надано у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» та не враховане місцевим судом при розгляді справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та повинен повідомити заявникові до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Між тим, у порушення вимог процесуального права суд першої інстанції вирішив спір, що виник між сторонами з приводу проходження позивачем публічної служби та звільнення з публічної служби, в порядку цивільного судочинства та безпідставно залишив без розгляду інші вимоги позивача.

Відповідно до ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Оскільки заявлені позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, ухвалене по справі рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 310, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2015 року скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області про поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу, надання щорічної основної відпустки, виплату вихідної допомоги.

Розяснити позивачеві право звернення до суду з адміністративним позовом.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: /підписи/

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1