Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 березня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Корнєєвої В.В.,

при секретарі - Заварзіній Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості відповідно до кредитно-заставного договору у розмірі 232 310,05 грн., яка складається з: 44 793,39 грн. заборгованість за кредитом; 23 270,27 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 5 553,70 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 147 392,21 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 250,00 грн. штраф (фіксована частина) та 11 050,48 штраф (процентна складова).

Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Позивачем зазначено місце проживання відповідача : Донецька обл. АДРЕСА_1. З метою встановлення місця реєстрації відповідача, суд звертався з запитом до Мінсоцполітики України для з»ясування цього питання, враховуючи, що на території Донецької області проводиться АТО. Згідно відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб(лист від 16.10.2015 року № 15660/0/14-15/081 інформація про ОСОБА_1 у даній базі відсутня.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, оскільки відповідач є фізичною особою, суд позбавлений можливості звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

При цьому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, за місцем реєстрації: Донецька обл., м. Харцизьк, Селище ЕнергетиківАДРЕСА_2 оскільки позивачем до позовної заяви було долучено копію паспорта відповідача - громадянина України серії ВВ №288544 виданого Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області, 26.01.1998 року. Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 14 від 23.01.2016 року. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Судом встановлено, що 02 липня 2008 року, між Публічним акціонерним товариством «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір № DNH3AN02000002 від 02 липня 2008 року.

Відповідно до п.п.17.1, 17.1.5 кредитно-заставного договору, позивач надає відповідачу кредит в сумі 57 424,73 грн. на строк до 01.07.2013 року.

Згідно п. 17.1.3 кредитно-заставного договору частина кредиту в розмірі 53 000,00 грн. надається з метою придбання відповідачем автомобіля; частина кредиту в розмірі 2 707,60 грн. надається з метою оплати перших страхових платежів за договорами страхування на перший рік дії кредиту; частина кредиту в розмірі 34,0 грн. надається з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі; частина кредиту в розмірі 1 590,00 грн. надається з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту; частина кредиту в розмірі 93,13 грн. надається з метою оплати вартості поліса Обовязкового Страхування Цивільно-правової Відповідальності, що сплачується в момент видачі кредиту.

Відповідно до п. 17.1.6 кредитно-заставного договору процентна ставка складає 20,04% річних.

Відповідно до п. 17.1.8 кредитно-заставного договору за користування кредитом відповідач сплачує на користь банку винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 1 590,00 грн. що сплачується на момент видачі кредиту; винагороду за надання фінансового інструменту, яка сплачується щомісяця в період сплати у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту; винагороду за проведення додаткового моніторингу, яка сплачується відповідно до ст. 16.9 кредитно-заставного договору; винагороду за резервування ресурсів у розмірі 5,04% річних від суми зарезервованих ресурсів.

Відповідно до п. 17.9 кредитно-заставного договору предметом застави є автомобіль DAEWOO Nexia 2008 року випуску з обємом двигуна 1 500 см куб., номер кузова НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2. Предмет застави належить відповідачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвом реєстрації транспортного засобу № АНС 187898 від 01.07.2008 року та знаходиться за адресою: Донецька область, м. Харцизьк, Селище ЕнергетиківАДРЕСА_2.

Як вказує позивач, відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитно-заставним договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 15.06.2015 року у нього виникла заборгованість у розмірі 232 310,05 грн., яка складається з: 44 793,39 грн. заборгованість за кредитом; 23 270,27 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 5 553,70 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 147 392,21 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також 250,00 грн. штраф (фіксована частина) та 11 050,48 грн. (процентна складова).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 14.3. даного кредитно-заставного договору, у випадку порушення позичальником зобовязання щодо повернення основної суми кредиту, передбаченого статтею 6.2.4 договору, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Відповідно до п. 14.9 кредитно-заставного договору при порушенні позичальником будь-якого грошового зобовязання за договором понад 30 календарних днів, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень плюс 5% від суми невиконаного зобовязання.

Крім того, з розрахунку заборгованості за Договором вбачається, що позивачем нараховано штраф у розмірі 250,00 грн. (фіксована частина) та 11 050,48 грн., що нарахований відповідно до п. 14.9 умов кредитно-заставного договору у розмірі 5 % від суми заборгованості.

Зазначена сума нарахована позивачем з врахуванням сум заборгованості за кредитом, сум заборгованості за відсотками та суми пені за прострочення виконання зобов'язання.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне відмовити в частині позовних вимог щодо стягнення штрафу.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір неустойки (пені), яку позивач вимагає стягнути з відповідача становить 147 392,21 грн., а розмір заборгованості за кредитом становить 44 793,39 грн., тобто розмір неустойки перевищує розмір боргу.

З огляду на наведене, враховуючи те, що метою неустойки є не збагачення кредитора, а відновлення його порушеного права, суд, на підставі частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, вважає за необхідне зменшити розмір заявленої до стягнення позивачем неустойки до 44 793,39 грн., що відповідає заборгованості за кредитом.

Таким чином, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 129 711,23 грн., в тому числі: 44 793,39 грн. заборгованості за кредитом; 23 270,27 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 5 553,70 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 44 793,39 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також 250,00 грн. штраф (фіксована частина) та 11 050,48 грн. штраф (процентна складова).

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

У відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано до суду оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 14 від 23.01.2016 року, витрати за публікацію оголошення у розмірі 3 780,00 грн., що підтверджується копією рахунку № 520 від 19 січня 2016 року, було понесено позивачем. Беручи до уваги той факт, що в розрахунку зазначено декілька оголошень про виклик відповідачів по цивільним справам за позовами Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 суд, вважає за доцільне стягнути з відповідача витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду у розмірі 420,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 297,11 грн. та витрати пов"язані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду 420,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 74, 79, 88, 158,169, 197, 224-226 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВВ №288544, ІПН НОМЕР_3 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк (р/р № 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитно-заставним договором від 02.07.2008 року, на загальну суму 129 711,23 грн., в тому числі: 44 793,39 грн. заборгованості за кредитом; 23 270,27 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 5 553,70 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 44 793,39 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також 250,00 грн. штраф (фіксована частина) та 11 050,48 грн. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВВ №288544, ІПН НОМЕР_3 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк (р/р № 3111, МФО 305299, ) судовий збір у розмірі 1 297,11 грн (одна тисячя двісті девяносто сім гривень 11 копійок) та витрати повязані з публікацією у пресі у розмірі 420,00 грн. (чотириста двадцять гривень).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Корнєєва

15.03.2016