Справа № 324/48/16-ц
Провадження № 2/324/134/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 р. м.Пологи

Пологівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Мосейко Я.В., при секретарі Таран Т.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пологи справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на сумму 11774 грн. 00 коп.

Позивач вказав, що 08.02.2013 року відповідач ОСОБА_1 за договором № б/н отримав кредит у розмірі 1300 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом підписавши заяву, "Умови та правила надання банківських послуг", "Правила користування платіжною карткою", "Тарифи банку". Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 31.10.2015 року за відповідачем виникла заборгованість у сумі 11774 грн. 00 коп., з яких - заборгованість за кредитом - 1214 грн. 94 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 6922 грн. 20 коп., заборгованість за пенею та комісією - 2600 грн. 00 коп., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 536 грн. 86 коп. Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11774 грн. 26 коп., а також судові витрати у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, наполягає на вимогах позову.

Відповідач позов не визнав, пояснивши, що він в 2012 році працював разом з ОСОБА_2, котрий в лютому 2013 року звернувся до нього з проханням оформити кредитну картку, для того щоб допомогти своїй доньці ОСОБА_3 Погодившись на це прохання, відповідач 08.02.2013 року уклав з позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитний договір і отримав кредитну картку, яку у добровільному порядку передав ОСОБА_3, для її активації з подальшим закриттям. Після передачі своєї кредитної картки ОСОБА_4, відповідач в подальшому не цікавився її долею, а також не контролював рух коштів на даній картці. В 2014 році відповідач довідався, що за даним кредитним договором мається заборгованість, після чого з розмови з ОСОБА_3 довідався, що вона активувала його картку, але зняті кошти не повернула. Після цього відповідач звернувся з заявою до правоохоронних органів, які розпочали кримінальне провадження № 0001481 від 14.10.2014 року за ст. 190 ч.1 КК України, але до теперішнього часу ніякій особі не повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, давши оцінку наявним доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що 08.02.2013 року відповідач ОСОБА_1 за договором № б/н отримав кредит у розмірі 1300 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом підписавши заяву, "Умови та правила надання банківських послуг", "Правила користування платіжною карткою", "Тарифи банку".

Підписанням вище зазначених Умов, Правил та Тарифів, відповідач засвідчив свою обізнаність з даними документами та зобов'язаннями взятими на себе по погашенню даного кредиту.

Згідно з пояснень від 14.10.2014 року, які перебувають в матеріалах кримінального провадження Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області надані відповідачем при подачі заяви до даного органу, вбачається, що відповідач був обізнаний з активацією своєї кредитної картки, яка передбачала при цьому зняття з карткового рахунку відповідних грошових коштів і погодився на ці дії, які виконала ОСОБА_3, котрій відповідач у добровільному порядку передав свою кредитну картку, після чого перестав цікавитись даною кредитною карткою та рухом коштів на своєму картковому рахунку.

Згідно з пояснень від 15.10.2014 року, які перебувають в матеріалах кримінального провадження Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області надані ОСОБА_3, вона в 2012 році зареєструвалася на офіційному сайті банка "ПриватБанк" і за умовами які надавав бак, якщо вона знаходить для банка клієнта, який оформить кредитну картку, їй від банка будуть нараховані відповідні виплати. Її батько ОСОБА_2 провів бесіду зі своїм знайомим ОСОБА_1, який погодився оформити кредит на платіжну картку і у лютому 2013 року, після оформлення кредитної картки добровільно передав дану картку ОСОБА_3, яка з метою активації даної картки зняла з карткового рахунку кошти у розмірі 1294 грн. та передала їх своєму батькові, а коли через деякий час запитала у нього про погашення картки, батько відповів, що погасив кредит. У серпні 2014 року від ОСОБА_1 дізналась, що за даним кредитом є заборгованість.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після внесення заяви відповідача ОСОБА_1 від 14.10.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 190 ч.1 КК України, до теперішнього часу ніякій особі не повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину, тому всю відповідальність за отриманим кредитом повинен нести саме ОСОБА_1

За таких обставин, суд вважає, що договірні відносини були укладені саме між позивачем та відповідачем ОСОБА_1, котрий і повинен нести всю відповідальність за рух коштів на даному картковому рахунку та виконанню взятих на себе зобов'язань по погашенню отриманого кредиту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України, ст.ст. 15,57,212,215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11774 (одинадцять тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 00 коп., а також судові витрати у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: