У х в а л а

іменем україни

17 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про повернення безпідставно набутих коштів, за касаційною скаргою Мельника Олександра Павловича, який діє від імені товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна», на рішення апеляційного суду Волинської області від 16 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що 13 травня 2015 року між ним та відповідачем було досягнуто домовленості про укладення договору фінансового лізингу № 00310, предметом якого є трактор DW 244 АN, вартістю 76 756 грн. До підписання договору працівником відповідача йому надано рахунок на оплату коштів із призначенням платежу «оплата за договором № 00310», за яким він сплатив 25 000 грн. Після сплати коштів представник відповідача передала йому на підпис договір № Д00310, предметом якого був транспортний засіб DF 404 вартістю 10 638,30 доларів США, а не договір № 00310. Посилаючись на те, що всі сплачені на рахунок відповідача кошти в розмірі 25 000 грн з призначенням платежу «за договором № 00310» були безпідставно набуті останнім, просив задовольнити позов.

Рішенням Любомльського районного суду від 10 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 16 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 25 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Мельник О.П., який діє від імені товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна», просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як установлено апеляційним судом та вбачається із матеріалів справи, кошти в розмірі 25 000 грн, які позивач вважав безпідставно набутими відповідачем, сплачені на виконання договору № 00310.

Однак, такий договір між сторонами не укладався.

13 травня 2015 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна»було укладено договір фінансового лізингу № Д00310.

Вирішуючи спір, апеляційний суд виходив із того, що відповідач набув кошти у розмірі 25 000 грн без достатньої правової підстави, оскільки договір від 13 травня 2015 року № 00310, на виконання якого були сплачені ці кошти, між сторонами не укладався, а відтак правова підстава їх набуття відпала, тому дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Правовідносини сторін із приводу виконання ними умов договору № Д00310 предметом розгляду в даній справі не були.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні, вони не спростовують наведеного і зроблених в оскаржуваному рішенні апеляційного суду висновків.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Мельника Олександра Павловича, який діє від імені товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна», відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 16 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова