Провадження № 2/760/2299/16
В справі № 760/769/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне/

02 березня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Носачова А.К.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 24 жовтня 2015 року по день фактичного розрахунку, виходячи з середньоденного заробітку в розмірі 247 грн. 87 коп.

Посилається в позові на те, що з 01 лютого 2013 року на підставі наказу №6-п був прийнятий на роботу в Київську філію Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на посаду інженера-конструктора.

Наказом від 21 жовтня 2015 року №70-п був звільнений посади за угодою сторін.

Після звільнення з роботи відповідач не провів з ним розрахунку та має перед ним заборгованість по заробітній платі.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд до відома не поставив.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом № 6-п від 01 лютого 2013 року позивач був прийнятий на роботу в Київську філію Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на посаду головного фахівця з енергосистем.

Наказом № 70-п від 21 жовтня 2015 року звільнений з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України - за угодою сторін.

Згідно довідки про нараховану та не виплачену заробітну плату, за період з 01 липня 2015 року по 23 жовтня 2015 року позивачу нараховано заробітну плату в розмірі 23 982 грн. 87 коп., яка позивачу при звільненні виплачена не була.

/а.с.2 - 4 /

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Судом встановлено і підтверджується довідкою відповідача, нарахована позивачу заборгвоана заробітна плата при звільненні йому виплачена не була.

16 грудня 2015 року Солом»янським районним судом м. Києва був виданий судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача 23 982 гр. 87 коп. заборгвовної заробітної плати.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідач, не направивши до суду свого представника, не подавши заперечень проти позову, своїми діями визнав позов і заперечень проти суми заборгованості не висловив.

З точки зору закону заходи, встановлені ст. 117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні.

За таких обставин, виходячи з викладеного вище, вимоги позивача є обгрунтованими.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, розрахунок розміру середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру заробітної плати за останніх два місяці роботи.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

З довідки про нараховану та виплачену заробітну плату вбачається, що у серпні 2015 року заробітна плата позивача складала 5 146 грн. 45 коп., у вересні 2015 року - 5 264 грн. 21 коп.

Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача становить 247 грн. 87 коп., виходячи з наступного розрахунку: /5 146 грн. 45 коп. + 5 264 грн. 21 коп. : 42 (кількість відпрацьованих днів за серпень та вересень 2015 року) = 247 грн. 87 коп./

За період з 24 жовтня 2015 року по 02 березня 2016 року кількість днів затримки становить 131 день.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 32 470 грн. 97 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні / 247 грн. 87 коп. * 131 днів = 32 470 грн. 97 коп./

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Виходячи з цього, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1378 грн. 00 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 10-11, 57-60, 81, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на користь ОСОБА_1 32 470, 97 гр. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні/ за вирахування всіх необхідних податків та платежів/.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» 1 378, 00 гр. судового збору на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: