Номер провадження: 22-ц/785/2619/16
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П, Сегеди С.М.,

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2016 року про відмову у задоволенні подання другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_8 - боржника, -

встановила:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 був розірваний шлюб, зареєстрований 25.02.2005 року відділом РАЦС Житомирського МУЮ; стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 21.01.2013 року до досягнення донькою повноліття, тобто до 30.07.2023 року.

09.09.2015 року Другий Київський ВДВС ОМУЮ звернувся до суду з поданням, по якому просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_8 до виконання зобов'язань за рішенням суду, посилаючись на те, що 11.04.2013 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 600 грн. щомісячно на утримання дитини. Станом 30.06.2015 року заборгованість боржника становить 12112,85 грн. Рішення суду боржник не виконує.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2015 року у задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 грудня 2015 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2016 року відмовлено у задоволенні подання Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Ковальова Дениса Анатолійовича - боржника.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу у якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу якою задовольнити подання другого Київського ВДВС, посилаючись на порушення судом норм права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні подання, районний суд виходив з того, що статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно до п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» таке обмеження може бути встановлене щодо осіб, які ухиляються від виконання зобов'язань, покладених на них судовим рішенням до виконання зобов'язань за рішенням.

Розгляд питання про тимчасове обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється у порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України.

Частиною другою цієї статті визначено, що розгляд подання державного виконавця, погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, відбувається негайно без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

А отже, входячи з вимог цієї статті, саме державний виконавець повинен довести факт ухиляння боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду та неможливість виконання судового рішення у інший передбачений законом спосіб, який би не був направлений на обмеження конституційних прав і свобод боржника.

Як вбачається із матеріалів справи, дані про ухиляння боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків, державним виконавцем не були надані суду першої інстанції, а тому він обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення подання.

Керуючись: п. 1 ч. 2 ст. 307; п. 1 ст.312; 315; 317; 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А.Кононенко

С.П.Гайворонський

С.М. Сегеда