печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

"12" жовтня 2016 р. Суддя Печерського районного суду м. Києва, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Банк Національний кредит», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал гарант інцест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кантрі девелопмент» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 10707927, прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шульгою І.Ю., а також скасувати запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 4590480 від 06.02.2014, внесений державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шульгою І.Ю.

Дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі, виходячи з наступних підстав.

Так відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За приписами статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством юстиції України. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

При системному аналізі зазначених норм чинного законодавства можна зробити висновок, що державний реєстратор є суб'єктом владних повноважень, оскільки йому державою делеговано здійснення владних управлінських функцій у сфері відносин, пов'язаних з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Стаття 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державні реєстратори, державні кадастрові реєстратори, нотаріуси, державні виконавці за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав несуть дисциплінарну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом. Дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Зі змісту ст. 2 КАС України вбачається, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що спір який виник між позивачем та Головним управлінням юстиції у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, відноситься до юрисдикції адміністративного суду, оскільки випливає із правовідносин між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень і дій, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

У зв'язку з відмовою у відкритті провадження у справі, вважаю за необхідне у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернути позивачу суму сплаченого судового збору в розмірі 3441 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, ст. 182 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 17 КАС України, ст.ст. 2, 3, 6, 9, 30, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 1, 15, 122 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Банк Національний кредит», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал гарант інцест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кантрі девелопмент» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до адміністративного суду з позовом в порядку визначеному КАС України.

Повернути ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., перерахованого згідно квитанції № 33640 від 10.10.2016 р., та в розмірі 551,20 грн. перерахованого згідно квитанції № 33651 від 10.110.2016 р.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя Х.А. Гладун