Ухвала

іменем україни

28 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., Касьяна О.П. Остапчука Д.О., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, третя особа - Козинська селищна рада Обухівського району Київської області, про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні майном та за зустрічним позовом Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Козинської селищної ради Обухівського району Київської області про визнання права постійного користування земельною ділянкою, визнання недійсними рішень та державних актів, за касаційною скаргою Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 серпня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні майном й просили обов'язати відповідача повернути ОСОБА_4 самовільно зайняті земельні ділянки площею 0,8000 га та 0,8441 га, розташовані в смт Козин Обухівського району Київської області шляхом звільнення від майна Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця; зобов'язати відповідача повернути ОСОБА_5 самовільно зайняті земельні ділянки площею 1,000 га та 0,7015 га, розташовані в смт Козин Обухівського району Київської області шляхом звільнення від майна Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця; зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні вказаними земельними ділянками шляхом демонтажу трьох крайніх секцій металевого паркану (сітка рабиця на залізобетонних стовпчиках) загальною довжиною 11,93 м, по АДРЕСА_1, Обухівського району Київської області та залізобетонного паркану (плити посекційні, бетонний фундамент паркану, бетонні опори) загальною довжиною 183,39 м, уздовж провулку Дачного від перехрестя з вулиці Солов'яненка в смт Козин Київської області, якими відгороджено землі загального користування площею 0,0918 га, що є частиною проїзду, посилаючись на те, що відповідач користується земельною ділянкою без достатніх правових підстав та порушує їх права власників земельних ділянок.

У жовтні 2013 року Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця звернувся до суду із зустрічним позовом й просив визнати на ним право постійного користування земельною ділянкою площею 8,0 га, розташованою на території Козинської селищної ради, яку було надано згідно рішення виконавчого комітету Київської обласної ради депутатів від 07 вересня 1957 року № 640 та від 31 січня 1959 року № 85; визнати недійсними рішення Козинської селищної ради на підставі яких ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надано у власність земельні ділянки № 5/11 від 30 жовтня 2010 року, № 5/12 від 30 жовтня 2010 року, № 11/1 від 17 лютого 2012 року, №11/2 від 17 лютого 2012 року та видані останнім на підставі цих рішень державні акти на право власності на земельні ділянки, посилаючись на те, що передача спірних земельних ділянок позивачам була здійснена із порушенням вимог земельного законодавства, що призвело до порушень прав університету, як землекористувача.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 серпня 2015 року в задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічні позовні вимоги задоволено частково.

Визнано за Національним медичним університетом ім. О.О.Богомольця право постійного користування земельною ділянкою, розташованою на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, площею 8,00 га, надану рішеннями Виконавчого комітету Київської обласної ради № 640 від 07 вересня 1957 року та № 85 від 31 січня 1959 року.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2015 року зазначене рішення районного суду скасовано й первісний позов задоволено частково.

Зобов'язано Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельними ділянками площею 0.80 га, 0,8441 га, площею 1,0 га та площею 0.7015 га шляхом демонтажу трьох крайніх секцій металевого паркану (сітка рабиця на залізобетонних стовпчиках) загальною довжиною 11.93 м по АДРЕСА_1

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 та зустрічного позову Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця просить ухвалені у справі судові рішення в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Задовольняючи частково первісний позов, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що у зв'язку зі встановленням відповідачем трьох крайніх секцій металевого паркану (сітка рабиця на залізобетонних стовпчиках) загальною довжиною 11,93 м, по АДРЕСА_1 позивачі позбавлені можливості проходу та заїзду до земельних ділянок навіть вздовж встановленого паркану, а відтак для поновлення прав позивачів на користування належними їм земельними ділянками буде достатньо демонтувати паркан з металевої сітки. У задоволенні вимог про зобов'язання Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця повернути позивачам самовільно зайняті земельні ділянки відмовлено через відсутність жодного доказу на підтвердження самовільного повного чи часткового зайняття земельних ділянок позивачів відповідачем.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, апеляційний суд виходив з безпідставності таких вимог, оскільки рішення виконавчого комітету Київської обласної ради № 85 від 31 січня 1959 року виконано не було, межі та конфігурація земельної ділянки площею 2,5 га та ділянки площею 5,5 га не визначалися та не встановлювалися, жодних правовстановлюючих документів про право як тимчасового так і постійного користування землею Київському медичному інституту не видавалося, а відтак у відповідача не виникло право користування спірними земельними ділянками в порядку, встановленому відповідно до діючого на той час земельного законодавства, а саме ст. ст. 180, 187, 188, 191, 192, 195 ЗК УРСР (1922 року).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скаргиНаціонального медичного університету ім. О.О. Богомольця на увагу не заслуговують та висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що апеляційним судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Касаційна скарга в частині оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 серпня 2015 року не підлягає розгляду, оскільки таке рішення скасовано за наслідками розгляду справи в апеляційному порядку.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П. Касьян

Д.О. Остапчук