Справа № 490/9866/16-ц
н/п 2/490/3561/2016
31 жовтня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Подзігун Г. В.
при секретарі Головацькому О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також витрат на навчання, -
Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, 23.02.1998 р. н., у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2016 року і до закінчення навчання - 30.06.2018 року; стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті навчання у розмірі 4 860 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що на теперішній час ОСОБА_3 досяг повноліття, однак продовжує навчання. В той же час, позивачка не має можливості повністю забезпечувати сина та задовольняти усі необхідні потреби дитини. Крім того, вона не має також можливості здійснити витрати щодо оплати навчання сина.
Позивачка та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримали та просила про їх задоволення.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, свого представника до суду не направив.
Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про їх права та взаємини, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який, від якого мають сина ОСОБА_3, 23.02.1998 р. н.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 проживав і продовжує проживати із матірю та знаходиться на її утриманні.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2011 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі по 400 грн. щомісячно.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 серпня 2016 року з відповідача на користь позивачки стягнуто заборгованість за аліментами у розмірі 27 050 грн. 57 коп. та пеню у розмірі 8 235 грн. 30 коп.

На теперішній час ОСОБА_3 досяг повноліття та навчається на ІІ курсі Миколаївського юридичного коледжу Національного університету «Одеська юридична академія» за спеціальністю «Правознавство» на денній формі навчання за контрактом.

Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року.

Оскільки зі своїх доходів позивачка у повному обсязі не спроможна забезпечити потреби сина, повязані із навчанням у вищому навчальному закладі, наразі ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, у звязку з чим позивачка була вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відтак, за змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків.

За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними дітям матеріальної допомоги.

Враховуючи усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач як батько має обов'язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

За такого, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3, 23.02.1998 р. н., у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2016 року, і до 30.06.2018 року (до закінчення ОСОБА_3 навчання), але не довше, ніж до досягнення ним 23 років.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Із матеріалів справи вбачається, що витрати позивачки на оплату навчання сина за Індивідуальним договором № 2015-МК-000030 від 18.08.2015 року склали 9 720 грн., у звязку з чим з відповідача на користь позивачки слід стягнути додаткові витрати по оплаті навчання ОСОБА_3, 23.02.1998 р. н. у розмірі 4 860 грн.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 102 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 13.11.1957 р. н., на користь ОСОБА_1, 24.02.1970 р. н., аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_3, 23.02.1998 р. н., який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2016 року, і до 30.06.2018 року (до закінчення ОСОБА_3 навчання), але не довше, ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2, 13.11.1957 р. н., на користь ОСОБА_1, 24.02.1970 р. н. додаткові витрати по оплаті навчання ОСОБА_3, 23.02.1998 р. н., який продовжує навчання у Миколаївському юридичному коледжі Національного університету «Одеська юридична академія» на підставі Індивідуального договору № 2015-МК-000030 від 18.08.2015 року у розмірі 4 860 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 102 грн. 40 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН