АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6616/16 Справа № 199/3200/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся (Колодяжна) Н.Є.
Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н.Є.

суддів Баранніка О.П., Макарова М.О.

при секретарі Синенку Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» - про визнання кредитного договору удаваним,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2016 року, посилаючись на неповне зясування судом всіх обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 07.08.2008 року між ЗАТ «Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український міжнародний банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 12752,00 доларів США на картковий рахунок, із сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 13,49% із терміном повернення 07.08.2015 року. Цільове призначенням кредиту - для придбання транспортного засобу.

Згідно п.п. 1.1., 1.2. та 1.3. договору купівлі-продажу від 06.08.2008 року автомобіля позивач ОСОБА_2 придбав автомобіль вартістю 65600,00 грн. з яких 10% вартості тобто 6560 грн. сплатив за рахунок власних коштів, а решту 90% вартості тобто 59040,0 грн. за рахунок кредитних коштів.

В забезпечення зобовязання за кредитним договором укладено договір застави транспортного засобу від 07.08.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_2 передав у заставу автомобіль DAEWOO 2008 року випуску.

Відмовляючи у визнанні кредитного договору удаваним, суд першої інстанції, вірно встановивши дійсні обставини справи, надавши належну оцінку зібраним доказам, правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права, - дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність факту наявності іншого правочину.

Згідно з ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, щодо загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Посилання позивача на відмінність грошової одиниці кредитних коштів згідно умов укладеного кредитного договору від грошової одиниці, в якій фактично отримано кредит, як на підставу визнання правочину удаваним, суд першої інстанції вірно ставився критично та не вважав його законним, оскільки ці обставини не змінюють виду укладеного правочину. Окрім цього, самі позовні вимоги, заявлені позивачем, не спростовують факту укладання саме кредитної угоди між сторонами.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, а посилання в апеляційній скарзі на те, що кредит фактично був наданий у національній валюті України, а не в доларах США, - спростовуються текстом кредитного договору, та іншими доказами, яким суд дав належну оцінку у рішенні та не вважав це підставою для визнання кредитного договору удаваним, оскільки твердження позивача стосуються уже виконання сторонами договору, а не його укладення.

Крім того, позивач, обираючи валюту кредитування, свідомо вибрав саме долар США. Перед укладанням Кредитного договору він був ознайомлений з усіма умовами кредитування, а тому усвідомлював ці умови та самостійно за власним бажанням обрав кредитування у доларах США.

Інші доводи не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору дотримався вимог матеріального та процесуального закону, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_4