Справа № 309/6026/15-ц
Провадження № 2/309/319/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.

при секретарі Попадинець Я.В.

з участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Хустського району, ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: Хустська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 29 січня 2004 року помер її батько ОСОБА_5, який проживав у с. Копашнево, ОСОБА_6, 73 Хустського району. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок та земельна ділянка, які знаходяться за адресою: с. Копашнево, ОСОБА_6, 73 Хустського району. Власником частини будинку є її брат ОСОБА_2 і всі документи на будинок та земельну ділянку знаходяться у нього. Її сестра ОСОБА_7, яка на даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 Російської Федерації, подала письмову заяву про відмову у прийнятті спадщини. Звернувшись до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини за померлим ОСОБА_5, позивачці було відмовлено у звязку з пропуском шестимісячного терміну подачі заяви на прийняття спадщини і запропоновано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Причиною пропуску нею вищезазначеного строку є її необізнаність з законом, у звязку з чим вона не знала, що існують строки подачі заяви в держнотконтору для прийняття спадщини. Просить суд винести рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за померлим 29.01.2004 року ОСОБА_5 терміном 2 місяці.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задоволити з мотивів, викладених у заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що він є власником будинку № 73 у с. Копашнево, ОСОБА_6 Хустського району, у якому проживав разом з батьком ОСОБА_5 і після його смерті продовжує проживати, фактично вступивши у володіння спадковим майном і тим самими прийнявши спадщину за померлим батьком.

Представник відповідача - ОСОБА_3 сільської ради Хустського району в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява від ОСОБА_3 сільського голови, в якій він просив суд розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову сільська рада не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_4 та представник третьої особи без самостійних вимог: Хустської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися повторно. По час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини їх неявки суду невідомі.

У порядку, передбаченому ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача ОСОБА_3 сільської ради Хустського району, відповідачки ОСОБА_4 та представника третьої особи і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 29 січня 2004 року помер батько позивачки ОСОБА_5 (а.с. 5).

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку та земельної ділянки в с. Копашнево, ОСОБА_6 № 73 Хустського району Закарпатської області.

Як вбачається із довідки № 2021 від 26.11.2015 року, виданій виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Хустського району, на день смерті ОСОБА_5, який помер 29.01.2004 року у будинку за адресою с. Лунка, вул. мала ОСОБА_6 № 73 Хустського району Закарпатської області був зареєстрований та проживав ОСОБА_2.

Також довідкою № 2072 від 23.12.2015 року стверджено, що згідно погосподарської книги № 48 ст. 15 власником будинку № 73 у с. Лунка, вул. Мала Лунка Хустського району є відповідач ОСОБА_2, так як він зареєстрований та проживає за вищевказаною адресою.

Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини /ч.1 ст.1220, ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1270 ЦК України/.

Згідно з ч.1 ст.1272 ЦК України: якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України: за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз'яснив, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Твердження позивачки ОСОБА_1 про те, що вона не була обізнана з законодавством і не знала, що є встановлений термін для прийняття спадщини, на думку суду, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Позивачка лише через 10 років після смерті батька звертається до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини за померлим.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким спадкоємцем є відповідач ОСОБА_2, який, як встановлено в ході розгляду справи, постійно проживав разом із померлим батьком ОСОБА_5, продовжує проживати після його смерті, не заявляв про відмову від спадщини, а тому вважається таким, що її прийняв.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ст. 60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Отже, враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 не довела суду поважність причин пропуску нею строку подання заяви про прийняття спадщини за померлим 29 січня 2004 року ОСОБА_5, суд вважає, що її позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 169, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1272, 1274 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Хустського району, ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: Хустська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_8

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_8