Справа № 317/532/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого-судді: Нікітіна В.В.

при секретарі: Московкіній І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2016 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано наступним.

04 квітня 2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі Первинний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 66-07квф (далі Кредитний договір), відповідно до якого ОСОБА_1 було надано кредит на суму 24 337,00 доларів США.

Терміни та порядок погашення тіла кредиту, процентів за його використання та інших, передбачених договором платежів, встановлені в договорі.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступник Первісного кредитора) та позивачем ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення права вимоги (далі Договір відступлення), відповідно до якого відбулась заміна кредитора в зобовязанні ОСОБА_1 перед ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідач свої обовязки за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 31 липня 2015 року у нього виникла заборгованість:

●за кредитом в сумі 6 330,42 долари США, що становить 136 811,61 грн. за курсом НБУ на дату розрахунку;

●за відсотками в сумі 1 115,28 доларів США, що становить 24 103,18 грн. за курсом НБУ на дату розрахунку;

●за пенею 2 790,98 доларів США, що становить 60 318,02 гривні за курсом НБУ на дату розрахунку (за останні 12 місяців, що передували зверненню до суду з цим позовом).

Оскільки у вказаному зобовязанні 17 грудня 2012 року відбулась заміна кредитора з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ТОВ «Кредитні ініціативи», позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь вказані вище суми.

В судове засідання позивач свого представника не направив, не зважаючи на те, що своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

09 березня 2016 року з огляду на необхідність перевірки відомостей, викладених в письмових запереченнях відповідача проти позову, судом було винесено ухвалу про визнання обовязкової явки представника позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання на 23 березня 2016 року.

Вимоги вказаної ухвали позивачем виконано не було, однак 22 березня 2016 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача, відповідно до якого він просив провести судове засідання без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Будь-яких додаткових доказів або пояснень від представника позивача до суду не надійшло.

Оскільки позивач неодноразово був сповіщений про час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 66, 71, 72 та 104), враховуючи подані ним клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 58, 105), на підставі статті 169 ЦПК України, суд прийняв рішення про проведення розгляду справи без присутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачем до суду було подано письмові заперечення, в яких він позов не визнав, зазначивши, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 31 серпня 2011 року з нього на користь Первинного кредитора вже було стягнуто суму заборгованості за кредитним договором № 66-07квф від 04 квітня 2007 року.

Вказану суму заборгованості він погашав в порядку, встановленому ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 23 грудня 2011 року. При чому, сума заборгованості за кредитним договором спочатку сплачувалась Первинному кредитору, а згодом позивачу ТОВ «Кредитні ініціативи».

Крім того, відповідач зазначив, що позивачем не подано жодного доказу на підтвердження факту відступлення права вимоги.

Також позивач не надав жодного допустимого доказу існування заборгованості, оскільки первинні документи на її підтвердження в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали доводи письмових заперечень проти позову та просити суд відмовити у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 у повному обсязі.

Суд, вислухавши відповідача та його представника та дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків.

В матеріалах справи міститься копія кредитного договору № 66-07квф від 04 квітня 2007 року, відповідно до якого ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» надав ОСОБА_1 кредит на суму 24337 (двадцять чотири тисячі триста тридцять сім) доларів США під 12 % річних з терміном остаточного погашення кредиту та процентів до 02 квітня 2014 року (а.с. 6-11).

З копії видаткового касового ордера № 85 від 04 квітня 2007 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав вказану вище суму кредитних коштів (а.с. 12).

Під час укладання Кредитного договору сторонами було визначено сукупну вартість споживчого кредиту та реальної процентної ставки за договором № 66-07квф від 04 квітня 2007 року (Додаток № 2 до Кредитного договору; а.с. 17, 18).

Крім того, при укладенні Кредитного договору сторони погодили Графік погашення кредиту, який оформлено Додатком № 1 до договору № 66-07квф від 04 квітня 2007 року (а.с. 20-22).

До матеріалів справи позивачем долучено копію договору відступлення права вимоги б/н від 17 грудня 2012 року, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив право вимоги до своїх позичальників позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (а.с. 33-49).

12 серпня 2015 року позивач звертався до ОСОБА_1 з вимогою про дострокове повернення кредиту (а.с. 56).

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 31 серпня 2011 року по справі № 2-493 було частково задоволено позов ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 та стягнуто з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 66-07квф від 04.04.2007 року у розмірі 189 886 (сто вісімдесят девять тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень 10 коп. та судові витрати.

Вказане рішення, завірену судом копію якого оглянуто в судовому засіданні, набрало законної сили 13 серпня 2011 року, про що свідчить відмітка суду на його копії (а.с. 80).

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 23 грудня 2011 року у справі № 6-91/11 було розстрочено виконання судового рішення, ухваленого 31.08.2011 року у справі № 2-493 за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором терміном на три роки (36 місяців) з виплатою остаточної заборгованості щомісячно рівними частками (а.с. 81).

Завірену судом копію вказаної ухвали оглянуто в судовому засіданні.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень відповідача, в листопаді 2012 року він звертався до філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя» з проханням щодо розяснення виконання ухвали від 23.12.2011 року.

З копії відповіді № 19-12/573 від 14 грудня 2012 року (оригінал якої оглянуто в судовому засіданні) вбачається, що Банк повідомив ОСОБА_1 про необхідність погашати кредитну заборгованість за договором № 66-07квф від 04.04.2007 року згідно з умовами, викладеними в Ухвалі суду без укладення додаткових угод до Кредитного договору (а.с. 98).

На підтвердження виплати ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, яку стягнуто з нього судовим рішенням, відповідач надав суду копії квитанцій, на яких містяться відтиски печаток ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та підписи відповідальних осіб банку (а.с. 95-97):

●№ 1 від 18 листопада 2011 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 79 845,00 гривень;

●№ 15 від 31 січня 2012 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 2980,16 гривень;

●№ 30 від 29 лютого 2012 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3194,68 гривень;

●№ 19 від 15 березня 2012 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3193,60 гривень;

●№ 4 від 04 квітня 2012 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3195,16 гривень;

●№ 7 від 04 травня 2012 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3195,96 гривень;

●№ 13 від 05 червня 2012 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3197,00 гривень;

●№ 20 від 02 липня 2012 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3197,00 гривень;

●№ 8 від 01 серпня 2012 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3197,20 гривень;

●№ 3 від 13 вересня 2012 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3197,20 гривень;

●№ 7 від 17 жовтня 2012 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3197,20 гривень;

●№ 12 від 27 листопада 2012 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3197,20 гривень.

Оригінали вказаних документів були надані відповідачем для огляду в судовому засіданні та, відповідно, оглянуті судом.

Як підтверджено вказаними вище квитанціями, ОСОБА_1 протягом періоду часу з листопада 2011 року по листопад 2012 року сплатив на користь Первісного кредитора заборгованість за кредитним договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. на загальну суму 114 787,36 (сто чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят сім гривень) 36 коп.

Крім того, після відступлення права вимоги (17 грудня 2012 року) відповідачем ОСОБА_1 здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором № 66?07квф від 04.04.2007 р. на користь нового кредитора в зобовязанні позивача ТОВ «Кредитні ініціативи», про що свідчать копії квитанцій (оригінали яких було оглянуто в судовому засіданні; а.с. 82-94):

●№ 195471 від 28 грудня 2012 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 199380 від 29 січня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 33290 від 21 лютого 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 23996 від 27 березня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 43296 від 23 квітня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 327381 від 27 травня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 92823 від 18 червня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 133768 від 26 липня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 102593 від 21 серпня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 37830 від 18 вересня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 48777 від 25 жовтня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 37651 від 21 листопада 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 48374 від 24 грудня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 63682 від 28 січня 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 421881 від 24 лютого 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 47930 від 20 березня 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 180225 від 29 квітня 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 71123 від 20 травня 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 68225 від 24 червня 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 28418 від 22 липня 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 11192 від 27 серпня 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 70493 від 24 вересня 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 109548 від 24 жовтня 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 64825 від 25 листопада 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 3200,00 гривень;

●№ 78847 від 28 січня 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. суму в 119,00 гривень;

Як підтверджено вказаними вище квитанціями, ОСОБА_1 протягом періоду часу з грудня 2012 року по січень 2014 року сплатив на користь Нового кредитора (ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. на загальну суму 76 919,00 (сімдесят шість тисяч девятсот девятнадцять гривень) 56 коп.

Загальна сума, сплачена ОСОБА_1 за кредитним договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. на користь Первинного та Нового кредиторів становить 191 706 (сто девяносто одна тисяча сімсот шість гривень) 36 коп.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_1 здійснене повне погашення суми заборгованості за кредитним договором № 66-07квф від 04.04.2007 р.

Суд критично ставиться до твердження представника відповідача про наявність підтвердження заміни кредитора в зобовязанні за договором № 66-07квф від 04.04.2007 р. з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ТОВ «Кредитні ініціативи», оскільки, як слідує з наведених вище документів, відповідач ОСОБА_1 знав про наявність заміни кредитора в зобовязанні та після цієї заміни продовжував виконувати свої зобовязання вже перед новим кредитором.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Однією з підстав виникнення зобовязань є договір ч. 2 ст. 509, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України.

В даному випадку такою підставою є кредитний договір № 66-07квф від 04.04.2007 р.

Згідно з приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначено в ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Однією з підстав припинення зобовязання є його виконання, проведене належним чином ст. 599 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про повне виконання зобовязання відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 66-07квф від 04.04.2007 р., оскільки ним був погашений повний обсяг заборгованості, стягнутий з нього на користь Первинного кредитора.

За таких обставин позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя В.В. Нікітін