Ухвала

іменем україни

03 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» (далі - ТОВ «ФК «Народна позика») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач посилався на те, що 28 лютого 2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № 2802001/000-КФК/13, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 6 млн 320 тис. грн терміном погашення до 28 лютого 2014 року, за умови сплати 36 % річних за користування вказаними грошовими коштами. У зв'язку з невиконанням відповідачем належним чином умов кредитного договору утворилася заборгованість, яка станом на 25 грудня 2014 року становить: 6 млн 320 тис. грн - заборгованість за кредитом; 2 769 438 грн 01 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 46 млн 136 тис. грн - пеня за прострочення сплати заборгованості за кредитом та відсотками; 1 643 200 грн - штраф. На підставі вищевказаного позивач просив позов задовольнити та стягнути заборгованість з відповідача на користь ТОВ «ФК «Народна позика».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року, позов ТОВ «ФК «Народна позика» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Народна позика» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 320 000 грн; 2 769 438 грн 01 коп. - заборгованості за нарахованими відсотками; 6 320 000 грн - пені та 1 643 200 грн - штраф.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, яка не брала участь у справі, - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що 28 лютого 2013 року між ТОВ «ФК «Народна позика» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 6 320 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 28 грудня 2014 року.

ОСОБА_3 належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка складається із: заборгованості за основним договором - 6 320 000 грн; заборгованості зі сплати процентів - 2 769 438 грн 01 коп.; пені -6 320 000 грн та штрафу - 1 643 200 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, керуючись ст. ст. 610, 611, 1046, 1050, 1054 ЦК України, виходив з того, що відповідач порушив взяті за кредитним договором зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування грошовими коштами, що призвело до утворення заборгованості та стало підставою для нарахування пені і штрафу.

Такі висновки ґрунтується на фактичних обставинах, встановлених судом, на доказах, поданих сторонами, які судом належним чином оцінені, і відповідають вимогам закону, який вірно застосовано.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Народна позика» заборгованості за кредитним договором у розмірі 6 320 000 грн; 2 769 438 грн 01 коп. - заборгованості за нарахованими відсотками; 6 320 000 грн - пені та 1 643 200 грн - штраф.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, яка не брала участь у справі, - ОСОБА_5, зазначав, що на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 перед ТОВ «ФК «Народна позика» за кредитним договором 04 квітня 2013 року між ОСОБА_3 та громадянином Російської Федерації ОСОБА_7 був укладений договір дарування частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1, Ѕ частини якої належить ОСОБА_4, а тому суди вирішили питання про її права та обов'язки.

Вказані доводи касаційної скарги є безпідставними, оскільки у кредитному договорі відсутні пункти про наявність будь-яких забезпечень у випадку його порушення; договір дарування частки в праві власності на квартиру власником квартири від 04 квітня 2013 року, який доданий до касаційної скарги, не містить жодних умов його укладання на забезпечення будь-яких зобов'язань; ТОВ «ФК «Народна позика» не є стороною даного правочину; отже вказаний договір дарування не стосується предмета спору.

З урахуванням вказаних норм колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана