Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Тітової Т.А.

При секретарі Михайловській Т.П.

За участю заявника ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту смерті особи ,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд 30 березня 2016 року з заявою про встановлення факту смерті 8 січня 2016 року в м. Донецьк сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2.

На обгрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначила і суду пояснила, що на час смерті син проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3, орендував житло за цією адресою і працював на шахті ім.. ОСОБА_3.

У бюро судово- медичної експертизи м. Донецьк їй надали лікарське свідоцтво про смерть № 144, на підставі якого була зареєстрована смерть сина в м. Донецьк, оскільки без цього неможливо було здійснити поховання в м. Донецьк, а перевозити тіло в м. Авдіївка вона не мала можливості.

Для проведення державної реєстрації смерті сина вона з цим же лікарським свідоцтвом про смерть звернулась у відділ державної реєстрації актів цивільного стану в м. Авдіївка Донецької області та отримала відповідь про неможливість реєстрації , оскільки лікарське свідоцтво, видане на тимчасово неконтрольованій державною владою України території, не може бути прийняте як підстава для здійснення реєстрації

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала свою заяву і просить її задовольнити. Пояснила, що з сином мала постійний зв'язок по телефону. 8 січня 2016 року вранці він не відповів , вона стала телефонувати на роботу, де його також не було. Сина виявили вбитим в квартирі за місцем проживання. Тому лікарське свідоцтво про смерть їй надавалось у бюро судово- медичної експертизи м. Донецьк.

Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області в судовому засіданні участі не приймав. До суду направлена заява за підписом керівника про розгляд справи за відсутності представника відділу і на розсуду суду , заперечень проти задоволення заяви немає.

Вислухавши заявника ОСОБА_1, допитав свідка ОСОБА_4»єву Л.Б. , дослідивши матеріали справи , суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів,що мають юридичне значення.

Серед таких юридичних фактів у ст.. 256 ч. 1 п. 8 ЦПК України визначений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно роз'яснення п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів державної реєстрації актів цивільного стану в реєстрації події смерті.

Згідно листа № 181/03.2-24 від 4 березня 2016 року відділ ДРАЦС Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області відмовив в державній реєстрації смерті ОСОБА_2.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 в м. Донецьк 8 січня 2016 року суд приймає такі докази, надані заявником.

Згідно ксерокопії паспорту громадянина України ВЕ 648839, виданого 22 березня 2002 року Авдіївським МВ УМВСУ в Донецькій області ,ОСОБА_2 , народжений 18 лютого 1986 року в м. Авдіївка Донецької області, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4 50.

Родинні відносини між заявником ОСОБА_1 і її сином ОСОБА_2 підтверджені свідоцтвом про народження від 18 березня 1986 року, виданим Авдіївською міською радою Донецької області.

Як вбачається із ксерокопії лікарського свідоцтва про смерть № 144 від 11 січня 2016 року , виданого в м. Донецьк за підписом лікаря СМЕ , ОСОБА_2, народжений 18 лютого 1986 року , який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3, помер 8 січня 2016року в м. Донецьк в результаті нападу з метою вбивства.

Допитаний свідок ОСОБА_4»єва Л.Б. пояснила, що на протязі багатьох років знає сім»ю ОСОБА_2 . Дізнавшись про загибель сина заявниці ОСОБА_2 , якого знала з дитинства, вона супроводжувала заявницю в м. Донецьк , разом забирали тіло із моргу і здійснили поховання в м. Донецьк.

Дослідженою квитанцією № 29 від 11 січня 2016 року що до погребіння ОСОБА_2 у церкві знаходить підтвердження його поховання .

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 в певний час.

Встановлення факту має юридичне значення, оскільки у відповідності до ст.. 17 ч.1 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров»я або судово- медичною установою , рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Керуючись ст. ст. 57, 60, 209, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Донецьк 8 січня 2016 року.

На рішення може бути подано апеляцію в апеляційний суд Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Тітова Т.А.

30.03.2016