Провадження номер 2/243/395/2016
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

22 березня 2016 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геєнко М.Г.,

при секретарі - Горічевій С.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Словянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 12 000 грн. та понесених по справі судових витрат. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що 01 серпня 2015 року він звернувся до відповідача з питання виготовлення та установки кухонних меблів. Відповідач провів необхідні заміри після чого вони погодили розміри та дизайн меблів. З метою придбання матеріалів відповідач попросив внести передоплату в сумі 12 000 грн., яку він передав відповідачу в присутності свідків. Замовлення відповідач зобовязався виконати протягом місяця після передачі коштів. Однак, замовлення виконане не було. На його звернення до відповідача останній зазначив, що виконає замовлення до 25 листопада 2015 року, а в подальшому, заявив, що поверне кошти 28 листопада 2015 року. Однак, до теперішнього часу замовлення не виконане, кошти не повернуті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, шляхом розміщення оголошення в друкованих засобах масової інформації, не зявився.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 01 серпня 2015 року сторони домовилися про виготовлення та установку кухонних меблів.

ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12 000 грн. Строк виконання замовлення було встановлено до 25 листопада 2015 року.

Однак, до теперішнього часу замовлення не виконане, кошти не повернуті.

Загальні підстави для виникнення зобов'язань у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобовязань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

У відповідності до ст. 1213 ЦК України, набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно.

Позивачем наведено достатньо допустимих доказів, що підтверджують наявність підстав для повернення грошових коштів, набутих відповідачами без достатньої правової підстави.

Відповідач всупереч ст. 60 ЦПК України не представив суду доказів, які б спростовували доводи позивача, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_2 зобовязаний повернути позивачу ОСОБА_1 отримані ним кошти у розмірі 12 000 грн.

Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору, які підтверджуються документально в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, ст.ст. 11, 1212 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, безпідставно набуті кошти в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя М.Г. Геєнко