Справа № 728/585/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря - Кирути Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Григорівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок та надвірні будівлі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом до Григорівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання за кожним з них права власності на відповідну частину житлового будинку та надвірних будівель, які знаходяться в АДРЕСА_1, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вищевказане домоволодіння відноситься до типу «колгоспних дворів» і належало їх покійним батькам, проте, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належне батькам домоволодіння, позивачі не можуть належним чином зареєструвати своє право власності, що позбавляє їх можливості в повній мірі реалізувати свої права на успадковану ними нерухомість, тому вони, уточнивши свої позовні вимоги в ході судового розгляду, просять визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на 5/12 частин успадкованого після батьків домоволодіння, а за позивачем ОСОБА_1 - 7/12 вищевказаного домоволодіння.

Учасники провадження в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; представник Григорівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області заперечень проти вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не направив.

Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно та всебічно дослідивши усі докази по справі, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1, має статус "колгоспного двору" і станом на 15.04.1991 року в ньому були зареєстровані і проживали ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 (а.с.36).

Отже, кожному із перерахованих осіб належало на праві власності по 1/3 частині вищевказаного домоволодіння.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадщину після її смерті, в тому числі і у виді права власності на 1/3 частину колгоспного двору прийняв її син та батько позивачів - ОСОБА_5, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном і таким чином став власником 2/3 частин вищевказаного домоволодіння.

Відповідно до ст. 524, 525 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті ОСОБА_3, спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, яка доводиться маті»рю позивачам та дружиною ОСОБА_5 (а.с.17).

Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 04.03.2016 року № 494/01-16, спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_4 не відкривалась, оскільки ніхто із спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини, чи про відмову у її прийнятті (а.с.39).

Згідно з довідки №75 від 09.03.2016 року, виданої Григорівською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області, ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована і постійно проживала в АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_5 та сином ОСОБА_1 (а.с.37), які в рівних частинах фактично успадкували належну ОСОБА_4 1/3 частину колгоспного двору, таким чином батько позивачів ОСОБА_5 став власником 5/6 частин домоволодіння, розташованого в с.Григорівка Бахмацького району Чернігівської області, а позивач ОСОБА_1 - 1/6 його частини, яку прийняв у спадщину після смерті матері.

Позивач ОСОБА_2 вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті матері, оскільки не проживала разом з нею на час відкриття спадщини і не подала нотаріусу заяву про прийняття вищевказаної спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачів ОСОБА_5 (а.с.18).

Згідно з довідкою № 74 від 09.03.2016 року, виданою виконавчим комітетом Григорівської сільської ради, ОСОБА_5 на момент смерті був зареєстрований постійно проживав в АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_1 (а.с.38).

Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 04.03.2016 року № 491/01-16, спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_5 відкрита за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.41).

Таким чином, успадкувавши в рівних частинах після смерті батька належні йому 5/6 частин колгоспного двору, позивач ОСОБА_2 має право на 5/12 частин домоволодіння в АДРЕСА_1, а позивач ОСОБА_1, з урахуванням фактично успадкованої 1/6 частини після смерті матері - має право на 7/12 його частин.

Проте позивачі не можуть отримати у нотаріуса свідоцтва про право на вищевказану спадщину та належним чином зареєструвати своє право власності на успадковану нерухомість, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності спадкодавців на належне їм майно.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 Постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства.

Як вбачається з довідки № 869 від 29.10.2015 року, виданої виконавчим комітетом Григорівської сільської ради, згідно з погосподарською книгою, будинковолодіння АДРЕСА_1 обліковується за ОСОБА_5 (а.с.15).

Згідно з повідомленням КП «Прилуцьке МБТІ» від 04.11.2015 року, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, не зареєстровано (а.с.20).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об»єктів нерухомого майна, відомості про житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 у вищевказаних реєстрах відсутні (а.с.49).

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті своїх батьків, у відповідних частинах прийняли спадщину, в померлих спадкодавців відсутні правовстановлюючі документи на належні їм частини житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1, що перешкоджає позивачам отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове нерухоме майно у нотаріуса, тому суд вважає за можливе їх позов задовольнити, визнавши за кожним із них право власності на успадковану частину колгоспного двору.

Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

У відповідності до ст.1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства та на умовах передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 41 Конституції України, ст.ст.524, 525, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст.1217, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 197, 208, 212-215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Григорівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок та надвірні будівлі - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/12 частин житлового будинку (А-1) та надвірних будівель: прибудови (а-1), сараю (Б-1), навісу (б-1), вбиральні (У), розташованих в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/12 частин житлового будинку (А-1) та надвірних будівель: прибудови (а-1), сараю (Б-1), навісу (б-1), вбиральні (У), розташованих в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення; особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода