У х в а л а

1 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л. І., Лященко Н. П., Ярема А. Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Миргордського міськрайонного суду Полтавської області від 21 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в решті позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 9 липня 2015 року рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково: визнано за нею право власності на 4/6 частки квартири АДРЕСА_1 у задоволенні решти позовних вимог відмовлено

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено: визнано за ними право власності по 1/6 частці квартири АДРЕСА_1 за кожним. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено, рішення Апеляційного суду Полтавської області від 9 липня 2015 року скасовано, рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 травня 2015 року залишено в силі.

25 січня 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, за дорученням яких діє ОСОБА_7, звернулись до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Полтавської області від 9 липня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 57, 60 Сімейного кодексу України.

На обґрунтування підстави перегляду вказаних судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявники посилаються на судові рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2011 року, 17 квітня, 6 листопада і 25 грудня 2013 року, в яких, на їх думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 28 жовтня 2015 року, про перегляд якої порушують питання заявники, касаційний суд, залишивши в силі рішення суду першої інстанції, погодився з його висновком про те, що спірна квартира придбана за кошти, які належать ОСОБА_6 особисто, а тому не є спільною сумісною власністю подружжя.

Разом з тим у судових рішеннях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих для порівняння, містяться такі висновки:

- у рішенні від 21 вересня 2011 року касаційний суд, ухвалюючи нове рішення, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення основного і зустрічного позовів, оскільки на придбання спірної квартири була внесена частина коштів, які належать особисто одному з подружжя, а також частина коштів, що є спільною сумісною власністю подружжя;

- в ухвалі від 17 квітня 2013 року касаційний суд, залишивши в силі рішення суду першої інстанції, погодився з його висновком про те, що спірна квартира була придбана подружжям в період шлюбу за спільні грошові кошти сторін, є спільною сумісною власністю подружжя і при її поділі частки дружини і чоловіка є рівними;

- в ухвалі від 6 листопада 2013 року касаційний суд, залишивши без змін рішення суду апеляційної інстанції, погодився з його висновком про недоведеність відповідачем того факту, що придбана в період шлюбу квартира є його особистою приватною власністю;

- у рішенні від 25 грудня 2013 року касаційний суд, визначаючи частки у спільному майні подружжя, дійшов висновку про те, що набута за період шлюбу квартира придбана за відповідні суми коштів, які є особистою власністю одного з подружжя, а також коштів, які є спільною власністю подружжя.

Отже, порівняння вищенаведених судових рішень із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук
Н.П. Лященко
А.Г. Ярема