Справа № 202/5444/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.,

при секретарі - Шишляннікові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому просить суд стягнути щомісячно з відповідача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягувати з дня подання позову до суду.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила пред'явлений позов задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування вимог посилалася на викладені у позовній заяві обставини.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.04.1999 року по 30.05.2016 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей, синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу між сторонами їхні спільні діти залишилися проживати разом з позивачкою, яка одна несе витрати на їхнє утримання, однак не має достатніх коштів для забезпечення витрат по задоволенню потреб дітей.

Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Іншого в судовому засіданні не встановлено.

Позивачка працювала у Лівобережному ОУПФУ у місті Дніпропетровську та у березні 2016 року була звільнена у зв'язку із скороченням посади, перебуває на обліку в Центрі зайнятості ята має статус безробітної.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Враховуючи те, що відповідач працює старшим інспектором у ГУНП в Дніпропетровській області, має стабільний і регулярний дохід у вигляді заробітної плати розмір якої за період з квітня по вересень 2016 року склав 31618,69 грн., як батько зобов'язаний утримувати дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ст. 183 СК України в випадку, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 184 СК України, ст. ст. 3, 7, 14, 57, 58, 81, 88, 197, 208, 212, 214, 215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, і.к. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, і.к. НОМЕР_2, аліменти на утримання їхніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до їх повноліття, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26 серпня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2, і.к. НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення платежу аліментів за один місяць.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук