Справа № 639/1835/16-ц
Провадження № 4-с/639/19/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Гаврилюк С.М.
при участі секретаря судового засідання -Чубенко О.С., Луценко С.М., Макушенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Приватного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання дій (бездіяльності) відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України незаконними, зобовязання вчинити певні дії,
встановив:
Представник Приватного акціонерного товариства «Укрсиббанк» звернувся до суду зі скаргою про визнання дій (бездіяльності) відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України незаконними та зобовязання вчинити певні дії.
В обгрунтування скарги представник Приватного акціонерного товариства «Укрсиббанк» посилається на те, що в провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Харкова по справі № 639/8309/13-ц, виданого 12.03.2014 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» 979 583 долари США 48 центів - заборгованості за кредитним договором та 5 161,50 грн.- судових витрат.
Вказане виконавче провадження було відкрито на підставі заяви стягувача АТ «УкрСиббанк» 23.06.2014 року, про що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 43779608. Однак, до теперішнього часу виконавчий документ не виконано, сума боргу на користь АТ «УкрСиббанк» не стягнута.
Державною виконавчою службою були проведени певні заходи з примусового стягнення з боржника боргу, в тому числі накладено арешт на майно боржника - квартиру АДРЕСА_1, садовий будинок № 678 з будівлями у товаристві «Південьдіпроруда» садовничого масиву «Дружба колективів» Дзержинського району м. Харкова, загальною площею 26,2 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 626 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, проспект Леніна, 65.
Крім того, з метою виконання вищевказаного рішення державним виконавцем направлено подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, яке було задоволено рішенням апеляційного суду м. Києва.
Однак, заявник вважає, що виконавчою службою не повністю виконані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» , не здійснено всіх необхідних дій для виконання вказаного вище виконавчого листа.
21 грудня 2015 року АТ «УкрСиббанк» звернувся до ДВС з заявою, в якії просив здійснити всі необхідні заходи з реалізації вищевказаного майна, однак будь-якої відповіді на вказане звернення банк не отримав.
При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 07.06.2016 року стало відомо, що виконавча служба після накладання арешту 09.07.2014 року, не вчинила жодної виконавчої дії для виконання вимог банка-стягувача та ЗУ «Про виконавче провадження» в частині звернення стягнення на нерухоме майно боржника.
У судовому засіданні представник стягувача Приватного акціонерного товариства «Укрсиббанк» підтримав скаргу, посилаючись на викладені в ній обставини.
Представники відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, посилаючись на її необгрунтованість, та пояснили , що державним виконавцем вживались всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавчн провадження» для примусового виконання вказаного вище виконавчого документа, реалізація нерухомого майна , а саме квартири АДРЕСА_1, садового будинку № 678 з будівлями у товаристві «Південьдніпроруда» садовничого масиву «Дружба колективів» Дзержинського району м. Харкова, що знаходиться за адресою: місто Харків, проспект Леніна, 65, не була проведена, оскільки вказане нерухоме майно не належить боржнику ОСОБА_1 .
Представник заінтересованої особи - боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні також заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість, та пояснила, що вказане заявником у скарзі нерухоме майно не є власністю боржника, тому вимога ПАТ «Укрсиббанк» про зобовязання відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити реалізацію квартири АДРЕСА_1, садового будинку № 678 з будівлями у товаристві «Південьдніпроруда» садовничого масиву «Дружба колективів» Дзержинського району м. Харкова, що знаходиться за адресою: місто Харків, проспект Леніна, 65,є незаконною та такою , що не підлягає задоволенню.
Суд, вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи та представників відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження № 24/6 ( номер за ЄДРВП 43779608) в двох томах, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 386 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.
Відповідно до статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Відповідно до п.17 Постанови № 6 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ " Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" , сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.
Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.
У судовому засіданні було встановлено, що на підставі заяви стягувача АТ «УкрСиббанк» від 23.06.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України ОСОБА_2 23.06.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 43779608 (а.с. 7 матеріалів виконавчого провадження). Постановою державного виконавця від 23.06.2014 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. Однак , в подальшому при проведенні виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1, садовий будинок № 678 з будівлями у товаристві «Південьдніпроруда» садовничого масиву «Дружба колективів» Дзержинського району м. Харкова, що знаходиться за адресою: місто Харків, проспект Леніна, 65, не належить боржнику ОСОБА_1 . Вказані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи ( а.с. 36-43) та в матеріалах виконавчого провадження.
Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
З огляду на вищевказане суд приходить до висновку про відсутність підстав щодо задоволення скарги в частині вимог представника АТ «УкрСиббанк» щодо зобовязання відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити реалізацію квартири АДРЕСА_1, садового будинку № 678 з будівлями у товаристві «Південьдніпроруда» садовничого масиву «Дружба колективів» Дзержинського району м. Харкова, що знаходиться за адресою: місто Харків, проспект Леніна, 65, оскільки вказані вимоги суперечать діючому законодавсту України, порушують права власності дійсних власників вказаного нерухомого майна , які зазначені у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 36-43).
При розгляді скарги на бездіяльність державного виконавця суд враховує, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень суду.
З дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Кушнір Л.В. своєчасно було відкрито виконавче провадження за вказаним вище виконавчим листом. Дослідивши у судовому засіданні у повному обсязі матеріали виконавчого провадження № 24/6 ( номер за ЄДРВП 43779608) в двох томах, судом встановлено , що державним виконавцем у відповідності до вимог Конституції України та Закону України « Про виконавче провадження» вживались необхідні заходи щодо виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 979 583 доларів США 48 центів , пені у сумі 7413 грн.16 коп. та судових витрат у сумі 5 161,50 грн.
При виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» у першу чергу звертає стягнення за виконавчими документами на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.
В ході проведення виконавчих дій після встановлення місця роботи боржника, на користь стягувача з заробітної плати боржника частково стягнуто грошові кошти у сумі 2186,16 грн. , що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які містять в матеріалах виконавчого провадження та в матеріалах цивільної справи . Вказані обставини визнані і представником заявника.
Державним виконавцем також вживались необхідні заходи для виконання вказаного вище виконачого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 12.03.2014 року, шляхом звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, яке було задоволено ухвалою апеляційного суду м. Києва .
Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження , у боржника відсутнє рухоме, нерухоме майно та грошові кошти на рахунках у банку , на яке можливо звернути стягнення . Відповідно до ст. 387 ЦПК Укрнаїни, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
На підставі вищезазначеного, враховуючи те, що державним виконавцем вживались необхідні заходи щодо виконання виконавчого документа в межах повноважень державного виконавця і права стягувача не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Згідно зі ст. 388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.
Ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невідємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.
Вказана правова позиція зазначена Вищим Спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 55 Конституції України, ст.5, ст.ст. 10, 11,58,59,60 , 383, 385, 386, 387, 389 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання дій (бездіяльності) відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України незаконними, зобовязання вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Особи, якібрали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя С.М.Гаврилюк