У х в а л а

іменем україни

18 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

АмелінаВ.І., Гончара В.П., КасьянаО.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4, заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», про визнання дій старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Красноштан Інни Леонідівни неправомірними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов'язати відновити виконавче провадження, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною скаргою, обґрунтовуючи її тим, що 02 квітня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ( далі - ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 12 грудня 2014 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь заявника 243 грн 60 коп. Посилаючись на те, що державний виконавець безпідставно закрив провадження, оскільки юридична особа вважаться такою, що ліквідована, після внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи, тоді як державний виконавець керувався виключно положеннями Закону України «Про виконавче провадження», просив суд: визнати дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Красноштан І.Л. неправомірними; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 02 квітня 2015 року та зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 12 грудня 2014 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із її безпідставності.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін В.П. Гончар О.П. Касьян