Справа № 2н-1090/11 Головуючий у І інстанції Ярмола О.Я.
Провадження № 22-ц/780/1990/16 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 58 29.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

29 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Даценко Л.М.., Касьяненко Л.І.,

при секретарі: Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про звернення стягнення на пенсію, -

в с т а н о в и л а:

24.12.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просив скасувати постанову державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 26 листопада 2015 року, якою звернуто стягнення на пенсію скаржника з тих підстав, що пройшли, встановлені законом строки для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2016 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.12.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ № 2н-1090/2011 про стягнення з ОСОБА_3 на користь КП Білоцерківської міської ради ''Білоцерківтепломережа'' боргу в сумі 1709,70 грн. та судових витрат, строк пред'явлення до виконання якого встановлений до 13.02.2013 року.

На підставі листа стягувача від 22.05.2012 року про пред'явлення судового наказу до виконання, постановою держвиконавця від 09.08.2012 року відкрито виконавче провадження.

Постановою держвиконавця від 25.11.2013 року даний виконавчий документ був повернутий стягувачу з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України ''Про виконавче провадження'', оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

18.11.2014 року стягувач пред'явив виконавчий документ повторно і виконавче провадження за ним відкрито 05.02.2015 року.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходив з того, що строк пред'явлення до виконання виконавчого листа стягувачем не пропущено в зв'язку з чим держвиконавець діяв у межах своїх повноважень, відповідно до вимог Закону.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону Закону України ''Про виконавче провадження та підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Вбачається, що постановою держвиконавця від 25.11.2013 року даний виконавчий документ був повернутий стягувачу з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України ''Про виконавче провадження'', оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можу бути звернено стягнення.

Згідно ч. 5 ст. 47 Закону України ''Про виконавче провадження'' передбачено право стягувача пре'явити виконавчий документ повторно, при цьому строк його пред'явлення згідно ст. 22 цього Закону, у тій редакції яка тоді діяла, встановлений в один рік з моменту поверненння виконавчого документу.

Оскільки стягувач пред'явив виконавчий документ повторно 18.11.2014 року, тобто у межах річного строку, висновок суду про те, що держвиконавець діяв у межах своїх повноважень, відповідно до вимог Закону є обгрунтованим, що спростовує доводи апеляційної скарги про пропуск цього строку.

Крім цього спірна постанова винесена на підставі виконавчого провадження, що знаходиться на виконанні відповідно до постанови держвиконавця від 05.02.2015 року про відкриття виконавчого провадження, при винесенні якої держвиконавець зобов'язаний перевірити строки пред'явлення виконавчого документа до виконання, яка скаржником не оскаржена.

Отже, сама постанова про звернення стягнення на пенсію скаржника взагалі ніякого відношення до порушень строків пред'явлення виконавчого документа до виконання не має.

За таких обставин апеляційна скарга як необгрунтована підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 312, 314, 315 України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді