АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7664/16 Справа № 201/6991/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся (Колодяжна) Н.Є.
Категорія 53
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» - про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2016 року, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 працював в ПАТ КБ «ПриватБанк» з 26 серпня 2011 року. Наказом від 17 вересня 2014 року був звільнений з роботи за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року поновлений на попередній роботі. У Постанові виконавчої служби від 10.11.2015. про закінчення виконавчого провадження з виконання даного рішення зазначено, що боржником вимоги виконавчого документа не виконані. Однак, доведено, що на виконання вказаного рішення суду відповідачем було видано розпорядження від 07 грудня 2015 року про поновлення ОСОБА_2 на роботі, із яким його ознайомлено під підпис, йому надано робочий кабінет, робоче місце, комп*ютер, та ін..

Після поновлення на роботі ОСОБА_2 20 квітня 2016 року був звільнений з посади оператора з Fraud-моніторингу електронних транзакцій ГО/провідного консультанта Операційного центру «Fraud-моніторинг електронних операцій» за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором (п. 3 ст. 40 КЗпП України) згідно з наказом від 19 квітня 2016 року.

В день звільнення ОСОБА_2 не зявився за отриманням трудової книжки, у зв'язку із чим було направлено повідомлення на дві відомі адреси про необхідність отримати трудову книжку та копію наказу про звільнення, які отримані ним 30 квітня 2016 року та 12 травня 2016 року. В день звільнення із позивачем було проведено повний розрахунок.

Прийшовши до висновку, що звільнення позивача було законним, райсуд обгрунтовано виходив із слідуючих дійсно встановлених ним обставин.

Після фактичного допуску до роботи дія попереднього трудового договору з ОСОБА_2 була відновлена, він був ознайомлений із графіком роботи, що підтверджується його власноручним підписом.

Наказом від 08 лютого 2016 року позивачеві оголошено догану за невиконання без поважних причин обовязків, покладених п. 2 трудового договору, оскільки протягом робочого часу він не виконував трудові обовязки, а спав на робочому. місці 11 січня 2016 року в період з 02:12:34 до 06:23:34., що було зафіксовано камерами спостереження та відповідними актами. Встановлено, що крім цього, згідно архіву відеозаписів ОСОБА_2 спав і в інші робочі зміни, а саме: 12 січня 2016 року в період з 01:27:56 до 04:17:02; 15 січня 2016 року в період з 01:31:19 до 05.13:07; 16 січня 2016 року в період з 00:49:00 до 04:29:46.

Наказом від 09 лютого 2016 року ОСОБА_2 оголошено догану за неявку на призначене на 18 січня 2016 року о 13 годині 30 хвилин поліграфологічне тестування (від проходження тестування відмовився), тобто, невиконання без поважних причин обовязків, покладених пунктом 2.10 трудового договору, згідно якого - працівник зобовязаний за вимогами банку проходити професійне, психологічне, поліграфологічне тестування, атестацію з метою виявлення рівня професійної відповідності займаній ним посаді, оцінки його лояльності і виявленні приховуваної ним винної інформації та зв'язків з кримінальними структурами.

Доводи позивача про незаконність призначення поліграфологічного тестування суд правильно не взяв до уваги, оскільки таке передбачено трудовим договором, періодичне тестування проводиться із усіма працівниками банку, а тому не може свідчити про будь-яке упереджене ставлення до працівника.

Наказом від 04 березня 2016 року ОСОБА_2 оголошено повторно догану за невиконання без поважних причин обовязків, покладених п. 2 трудового договору: протягом робочого часу спав на робочому місці, що зафіксовано камерами спостереження та актами- 12 лютого 2016 року в період з 03 годин 20 хвилин до 05 годин 00 хвилин і 13 лютого 2016 року в період з 02 годин 40 хвилин до 04 годин 20 хвилин.

Оскільки було встановлено, що ОСОБА_2 спав на робочих змінах протягом 3 - 5 годин безперервно, посилання його на передбачені перерви, ДсанПіН не могло бути прийнято до уваги, оскільки останні мають короткочасний характер і застосовуються після тривалої роботи працівників.

Дисциплінарні стягнення не були оскаржені в судовому порядку.

Наказом від 19 квітня 2016 року ОСОБА_2 звільнений за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором. Підставою для звільнення стало порушення трудової дисципліни, яке полягало у невиконанні обов'язків, покладених пунктом 2.10. трудового договору, а саме - відмова від проходження атестації, за наявності раніше застосованих до працівника дисциплінарних стягнень.

Розпорядженням від 28 березня 2016 року ОСОБА_2 було призначено атестацію на 01 червня 2015 року, про що він був повідомлений 31 березня 2016 року. Від проходження атестації відмовився у письмовому вигляді. Із наказом про звільнення ОСОБА_2 ознайомлений під підпис 20 квітня 2016 року.

Враховуючи викладене, чинних на дату звільнення дисциплінарних стягнень, наявність факту систематичного невиконанням позивачем без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором, дії відповідача щодо звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України відповідали вимогам даної норми закону.

Судом 1-ї інстанції перевірено дотримання порядку застосування дисциплінарних стягнень, передбаченого ст. ст. 147-149 КЗпП України, та зроблено висновок, що його було дотримано, а тому підстави для визнання звільнення незаконним і поновлення на роботі відсутні.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він, ймовірно, міг не вчинити порушення, пов'язане із проходженням атестації, суд вірно не взяв до уваги, оскільки при ознайомленні його із проходженням та датою атестації, від нього вже було отримано категоричну відмову від її проходження. На вимоги надати пояснення про причини відмови, - аргументовані пояснення не надав, а підтвердив заперечення проходити атестацію.

Безпідставними визнані райсудом твердження позивача стосовно блокування програмних доступів, оскільки дисциплінарні стягнення не повязані з цим питанням.

Що стосується заявлених ОСОБА_2 вимог відносно незаконного утримання заробітної плати, - то судом встановлено, що після поновлення його на роботі продовжували діяти попередні умови праці позивача, тобто тарифний оклад у розмірі 4746 грн., 6-а група преміювання, які не встановлювали обовязку ПАТ КБ «ПриватБанк» по підвищенню розміру оплати праці, підвищення тарифного окладу позивача шляхом підвищення рівня або категорії. Суд також встановив, що, окрім встановленого тарифного окладу, працівники Банку отримують змінну частину, що включає в себе основну змінну винагороду . За результатами роботи у грудні ОСОБА_2 було нараховано основну змінну винагороду у розмірі 237.30 грн. У звязку із тим, що 08 лютого 2016 року, 09 лютого 2016 року та 04 березня 2016 року до позивача застосовувались заходи дисциплінарного стягнення у вигляді доган, змінна винагорода не підлягала нарахуванню та виплаті.

Посилання позивача на обовязок відповідача підвищити працівникові умови оплати праці на підставі наказу від 10 листопада 2015 року суд вірно вважав безпідставним, оскільки наказ було видано до дати затвердження наказу про поновлення ОСОБА_2 на роботі, цей наказ на нього не розповсюджувався. Розмір оплати праці ОСОБА_2 складався із встановленого йому тарифного окладу, а тому суд визнав відсутніми підстави для стягнення заробітної плати у визначеному позивачем розмірі

Доводи апеляційної скарги апеляційним судом повністю перевірені, на них вище дані відповіді, вони визнаються такими, що не відповідають чинному законодавству та спростовуються наявними у справі доказами, в зв*язку з чим підлягають відхиленню, а судове рішення - залишенню без змін

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_3