Справа № 2/325/113/2016
30 березня 2016 року смт. Приазовське
Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Олексюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справі за позовом 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення зайво виплачених коштів,
10 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням зміни підстав позову, просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 зайво виплачені грошові кошти за використані дні щорічної відпустки в розмірі 1766 грн. 67 коп.
Позов, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, обґрунтований тим, що відповідача ОСОБА_1 було звільнено з 07.03.2015 року зі служби за п. 173 у запас (з постановкою на військовий облік), п. 176 підпункту «1» (у звязку із закінченням строку контракту) Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 року № 593. У січні-лютому 2015 року ОСОБА_1 перебував у відпустці за 2015 рік, але надалі його контракт був розірваний у звязку із закінченням строку. Таким чином, ОСОБА_1 отримав відпускні за весь 2015 рік, але не пропрацював до закінчення календарного року. Згідно з п. 153 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 11.07.2013 року № 593 у разі звільнення особи рядового і начальницького складу до закінчення календарного року, за який вона вже використала щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, крім осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоровя, у звязку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі або скороченням штатів, або проведенням організаційно-штатних заходів, на підставі наказу керівника (начальника) органу чи підрозділу цивільного захисту проводиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення особи рядового і начальницького складу. У звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача зайво виплачену суму грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок частини календарного року, яка залишилася після звільнення відповідача, а саме 1766 грн. 67 коп.
Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання уповноваженого представника не направив, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без участі позивача, вказав, що проти заочного вирішення справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не прибув, судові повістки направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання і були повернуті підприємством поштового звязку через зупинення приймання до пересилання поштових відправлень на зазначену територію. Листом від 29.03.2016 року позивач повідомив суд про відсутність у нього коштів на публікацію оголошення про виклик відповідача через оголошення у пресі.
Виходячи із завдань цивільного судочинства, а саме своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ, та враховуючи право позивача на доступ до правосуддя, яке гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами.
Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Під час розгляду справи судом встановлено, що наказом начальника ГУ ДСНС України в Донецькій області № 68 від 26.02.2015 року, вирішено звільнити зі служби у запас за пунктами 173, 176 підпункт 1 (у звязку із закінчення строку контракту) молодшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1, пожежного рятувальника 42 державної пожежно-рятувальної частини з охорони обєктів 3 державного пожежно-рятувального загону (м. Маріуполь) Головного управління ДСНС України у Донецькій області.
Згідно з наказом начальника загону № 1 від 05.01.2015 року, та табелів обліку використання робочого часу за січень-лютий 2015 року, ОСОБА_1 була надана щорічна основна відпустка за 2015 рік, тривалістю 30 календарних днів, з 13 січня по 11 лютого 2015 року.
Відповідно до наданої позивачем довідки про нараховане грошове забезпечення від 01.03.2016 року, ОСОБА_1 було нараховано грошове забезпечення за час перебування у відпустці за 2015 рік в сумі 2120,00 грн.
Згідно зі статтями 3, 4 Кодексу про працю України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
На підставі ст. 101 Кодексу цивільного захисту України, служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 593 від 11.07.2013 року затверджено «Положення про порядокпроходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу» (далі - Положення), яким визначається порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та регулюються питання, повязані з перебуванням громадян України у добровільному порядку в резерві служби цивільного захисту.
Пунктом 138 Положення передбачено, що тривалість щорічної основної відпустки для осіб рядового і начальницького складу, які мають вислугу років (у календарному вимірі), обчислену в порядку, передбаченому для призначення пенсій особам рядового і начальницького складу до 10 років, становить 30 календарних днів
Відповідно до п. 151 Положення, тривалість щорічної основної відпустки у році початку служби обчислюється з розрахунку 1/12 тривалості відпустки, на яку мають право особи рядового і начальницького складу, за кожний повний місяць служби до кінця календарного року.
Пунктом 153 Положення визначено, що у разі звільнення особи рядового і начальницького складу до закінчення календарного року, за який вона уже використала щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, крім осіб, які звільняються із служби за віком, станом здоровя, у звязку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі або скороченням штатів, або проведенням організаційно-штатних заходів, на підставі наказу керівника (начальника) органу чи підрозділу цивільного захисту проводиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення особи рядового і начальницького складу.
Відповідно до ст. 127 КЗпП України, відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, зокрема, при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки.
Згідно з наданим позивачем розрахунком грошового забезпечення, з відповідача підлягає утриманню грошове забезпечення за 25 днів щорічної відпустки, що складає 1766 грн. 67 коп. Зазначений розрахунок суд вважає правильним, оскільки відповідач пропрацював два повних календарних місяці у 2015 році, у звязку з чим мав право на відпустку тривалістю 5 календарних днів (30/12 х 2 = 5).
Враховуючи припинення трудових відносин між позивачем і відповідачем, позивач позбавлений можливості провести відрахування зайво виплаченої суми за невідпрацьовані дні щорічної відпустки із заробітної плати відповідача, а тому майнове право позивача підлягає захисту в судовому порядку.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума грошового забезпечення за 25 днів відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення в розмірі 1766 грн. 67 коп.
Оскільки позивач був звільнений судом від сплати судового збору, то на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України сума судового збору 1378 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 14, 57-60, 81, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення зайво виплачених коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В. Діденко