Справа № 594/122/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Денисова Т.С., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа фізичній особі,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 720095, що виданий Вигодською сільською радою Борщівського району 18 серпня 2002 року.

Заява не відповідає вимогам ст.ст.119, 235, 256-258 ЦПК України.

Відповідно до ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Слід звернути увагу заявника, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до розяснень п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 21 березня 1995 року № 5, якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст.121 постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

У листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 1 січня 2012 року Верховний суд України зазначає, що важливе значення має вимога про обов'язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Так, в порушення вищезазначених норм у заяві не зазначено мети встановлення юридичного факту факту належності заявнику Державного акту на право приватної власності на землю. Заявником не наведено правових підстав та доказів тому, що встановлення саме такого факту потягне за собою для нього правові наслідки.

В заяві не значено жодного доказу, який би підтверджував факт належності заявнику Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 720095, що виданий Вигодською сільською радою Борщівського району 18 серпня 2002 року.

А тому заяву слід залишити без руху та надати строк заявнику для виправлення недоліків. Строк для виправлення недоліків не може перевищувати п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо у вказаний строк недоліки не будуть виправлені, заяву слід вважати неподаною і повернути заявнику.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.121, 235 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа фізичній особі залишити без руху, запропонувавши заявниці в строк не пізніше п»яти днів з дня отримання копії ухвали виправити недоліки.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Борщівського районного суду Денисова Т.С.