Провадження №2/761/956/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач) про звільнення майна з-під арешту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2012 року № 2-10714/11, яке набрало законної сили, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на: житловий будинок (літ. А), нежитловою площею 531,9 кв.м., житловою площею 240,90 кв.м.; житловий будинок (літ. Б), нежитловою площею 269,9 кв.м., житловою площею 149,00 кв.м.; земельну ділянку, площею 0,1000 га (нуль цілих і одна десятитисячна гектара), на якій розташований будинок А, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_2; земельну ділянку, площею 0,0708 га (нуль цілих сімсот вісім десятитисячних гектара), на якій розташований будинок Б, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_3. При зверненні до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою про реєстрацію права власності на вищезазначене нерухоме майно, ПАТ «Укрсоцбанк» стало відомо, що згідно постанови Відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2009 року б/н накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно, що належить гр. ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживає АДРЕСА_1). Дані обставини підтверджуються Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 39301512 від 18.06.2015р.. реєстраційний номер обтяження № 8424885. ПАТ «Укрсоцбанк» не погоджується з даною постановою Відповідача, оскільки зазначений арешт було накладено вже після того, як право власності на описане вище майно перейшло до ПАТ «Укрсоцбанк».

Тому, позивач просив суд скасувати арешт з нерухомого майна, власником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», що накладеним постановою Відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2009 року б/н, а саме з: житлового будинку (літ. А), нежитловою площею 531,9 кв.м., житловою площею 240,90 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2; житлового будинку (літ. Б), нежитловою площею 269,9 кв.м., житловою площею 149,00 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2; земельної ділянки, площею 0,1000 га, на якій розташований будинок А, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_2; земельної ділянки, площею 0,0708 га, на якій розташований будинок Б, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_3 та зобов`язати Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві винести постанову про звільнення з-під арешту наступного нерухомого майна: житлового будинку (літ. А), нежитловою площею 531,9 кв.м., житловою площею 240,90 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2; житлового будинку (літ. Б), нежитловою площею 269,9 кв.м., житловою площею 149,00 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2; земельної ділянки, площею 0,1000 га, на якій розташований будинок А, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_2; земельної ділянки, площею 0,0708 га, на якій розташований будинок Б, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_3, що накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2009 року б/н та направити на виконання до органу, який здійснює реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Згідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Судом встановлено, що 07 вересня 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 403/002/07-Пі, відповідно до умов якого кредитор зобов`язується надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п. 1.1.1 договору, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, в межах максимального ліміту, який на дату укладення цього договору встановлюється в розмірі 1950000,00 доларів США з повним завантаженням ліміту на протязі 24-х місяців (а.с.6-10).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

06 грудня 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було підписано Договір про внесення змін до Договору кредиту № 403/002/07-Пі від 07 вересня 2007 року (а.с.11).

Крім того, між позивачем та ОСОБА_1 07 вересня 2007 року було укладено Іпотечний договір № 04/І-570, відповідно до умов якого, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань перед іпотекодержателем за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 403/002/07-Пі, укладеним між іпотекодавцем та зобов`язань за цим договором нерухоме майно, включаючи всі його чинні та майбутні зміни, а саме: домоволодіння, що складається з: житлового будинку (літ. А), нежитловою площею 531,9 кв.м., житловою площею 240,90 кв.м. (далі -Будинок А); житлового будинку (літ. Б), нежитловою площею 269,9 кв.м., житловою площею 149,00 кв.м. (далі - Будинок Б); спорудження (№ 1-3) (далі - Спорудження, а разом Будинок А, Будинок Б, спорудження - Домоволодіння), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку, площею 0,1000 га, на якій розташований будинок А, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_2, до моменту (дати) державної реєстрації права власності (отримання державного акту на земельну ділянку, оформленого на ім`я іпотекодавця) на земельну ділянку, загальною площею 0,0708 га, на якій розташований Будинок Б, цільове призначення якого для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_4 (далі за текстом - Земельна ділянка 2) - майнові права іпотекодавця на Земельну ділянку 2 (а.с.12-16).

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону (ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку»).

Як вбачається з матеріалів справи, 06 грудня 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було підрисано Договір про внесення змін до Іпотечного договору № 04/І-570 від 07 вересня 2007 року, відповідно до якого, пункт 1.1 ст. 1 викладається в новій редакції: іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань перед іпотекодержателем за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 403/002/07-Пі, укладеним між іпотекодавцем та зобов`язань за цим договором нерухоме майно, включаючи всі його чинні та майбутні зміни, а саме: домоволодіння, що складається з: житлового будинку (літ. А), нежитловою площею 531,9 кв.м., житловою площею 240,90 кв.м. (далі -Будинок А); житлового будинку (літ. Б), нежитловою площею 269,9 кв.м., житловою площею 149,00 кв.м. (далі - Будинок Б); спорудження (№ 1-3) (далі - Спорудження, а разом Будинок А, Будинок Б, спорудження - Домоволодіння), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку, площею 0,1000 га, на якій розташований будинок А, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_2 (далі - Земельна ділянка 1); земельну ділянку, загальною площею 0,0708 га, на якій розташований будинок Б, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_3 (а.с.17-18).

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про визнання права власності на предмет іпотеки, було задоволено позовні вимоги та було звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» права власності на: житловий будинок (літ. А), нежитловою площею 531,9 кв.м., житловою площею 240,90 кв.м.; житловий будинок (літ. Б), нежитловою площею 269,9 кв.м., житловою площею 149,00 кв.м.; земельну ділянку, площею 0,1000 га, на якій розташований будинок А, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_2; земельну ділянку, площею 0,0708 га, на якій розташований будинок Б, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 в рахунок погашення 15505000,00 грн. заборгованості ОСОБА_1 за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 403/002/07-Пі від 07 вересня 2007 року (а.с.19-23).

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси (ст.14 ЦПК України).

У судовому засіданні було встановлено, що відповідного до Витягу з Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна, постановою про відкриття виконавчого провадження б/н від 16.01.2009 року Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві було накладено арешт на все нерухоме майно власника ОСОБА_1.

Відповідно до копії листа Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві, де зазначено, що 16.01.2009 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 10883743 та накладено арешт на все майно боржника. 08.04.2009 року державним виконавцем, керуючись п. 10 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до п. 9.9 порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, в зв`язку з чим виконавче провадження знищено (а.с.77).

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на те, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції виконавчий документ ВП № 10883743 не перебуває та враховуючи те, що дане виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання, позовні вимоги в частині скасування арешту з нерухомого майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Позовні вимоги в частині зобов`язати Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві винести постанову про звільнення з-під арешту нерухомого майна не підлягає задоволенню, оскільки дана вимога вирішується в порядку виконання рішення суду, а виконавче провадження на час розгляду даної справи знищено.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57, 60, 61, 114, 169, 179, 208, 209, 211 - 215, 218, 360-7 ЦПК України; ст. 41 Конституції України; ст. ст. 317, 321, 1054 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», Закон України «Про іпотеку», суд,

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту - задовольнити частково.

Зняти арешт з житлового будинку (літ. А), нежитловою площею 531,9 кв.м., житловою площею 240,90 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2; житлового будинку (літ. Б), нежитловою площею 269,9 кв.м., житловою площею 149,00 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2; земельної ділянки, площею 0,1000 га, на якій розташований будинок А, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2; земельної ділянки, площею 0,0708 га, на якій розташований будинок Б, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, який накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2009р. б/н.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя