Справа № 482/214/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2016 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ітріна М.В., секретаря судового засідання Андреєвій Ю.В., за участю відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому у судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк (далі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2016 р. Банк звернувся до суду з вказаними вимогами до відповідача. Вимоги обґрунтовував тим, що 12.11.2013 р. між ним та ОСОБА_1 укладено кредитний договір без номера, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 2 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначили, що боржник свої зобовязання по Договору не виконує. Станом на 11.01.2016 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 15 868,83 грн.

З посиланням на статті 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050 і 1054 ЦК України просили стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просив вимоги задовольнити, а позов розглянути за його відсутності.

Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що Банк у повному обсязі стягнув з її карткового рахунку кошти, якими вона користувалася, а саме 2 000 грн.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 листопада 2013 р. між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір без номера, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 2 000 грн, у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В день укладення договору боржником була отримана кредитна картка, на рахунку якої знаходились грошові кошти. Боржник ознайомилася і погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг.

Відповідач ОСОБА_1 суду пояснила, що отримала кредитну карточку від Банку з лімітом 500 грн, який в подальшому збільшили до 2 000 грн. Зняла з картки 2 000 грн, а потім здійснювала погашення за SMS повідомленнями Банку. У квітні 2015 р. не повністю сплатила борг за місяць і Банк почав стягувати гроші з її карткового рахунку, на який отримувала гроші по державній допомозі на дитину. У подальшому закрила вказаний картковий рахунок у Банку і перестала погашати борг.

Судом встановлено, що загальна заборгованість за кредитним договором станом на 11 січня 2016 року склала 15 868,83 грн, з яких:

- заборгованість за кредитом 6 087,29 грн;

-заборгованість по процентам за користування кредитом 7 749,69 грн;

-заборгованість за пенею по комісією 800 грн;

-штраф (фіксована частина) 500 грн;

-штраф (процентна складова) 731,85 грн.

На спростування цього боргу відповідач не надала суду належних та допустимих доказів про відсутність боргу або про його невірне нарахування.

Натомість наявність боргу підтверджується його розрахунком та інформацією Банку про рух грошових коштів по картковому рахунку боржника, з якого видно, що вона користувалася грошовими коштами, але не своєчасно погашала, а з травня 2015 року взагалі перестала погашати борг.

За такого, суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Банку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк (р/р 3111, , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором без номера від 12 листопада 2013 року, станом на 11 січня 2016 року, в сумі 15 868,83 (пятнадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім гривень 83 коп.) гривень, що складається з:

- заборгованості за кредитом 8 087,29 грн;

-заборгованості по процентам за користування кредитом 7 749,69 грн;

-заборгованості за пенею по комісією 800 грн;

-штрафу (фіксована частина) 500 грн;

-штрафу (процентна складова) 731,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк (р/р 3111, , МФО 305299) сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий