Дата документу 29.02.2016
Справа № 334/8254/15-ц
Провадження № 2/334/389/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Філіпповій Ю.В. розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2, 3-тя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову ТОВ «Праймерз» про повернення безпідставно набутого майна грошових коштів, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна, у якому вказує, що 06.11.2014 року згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №00947 позивачка на рахунок відповідача внесла 2300 грн., як передплату за вікна ПХВ.

У подальшому ніяких договірних відносин між нею, . позивачкою , і ФОП ОСОБА_2І, гне було, ніяких договорів щодо виконання якихось робіт чи надання послуг з останньою не укладалося і не виконувалося. Отже, 2300 грн. ФОП ОСОБА_2 набула без достатньої правової підстави.

ОСОБА_1 просить суд стягнути на її користь 2300 грн., як безпідставно набуте майно, а також понесені нею судові витрати на оплату судового збору у сумі 487,20 грн.

3-тя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову ТОВ «Праймерз» також звернулося позовом до ФОП ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна, у якому вказує, що 12.11.2014 року на поточний рахунок відповідача № 454 у ПАТ КБ «Приватбанк» були перераховані грошові кошти у сумі 10000 грн., при цьому ніяких договірних відносин з відповідачем не було.

ТОВ « Праймерз» зверталося з аналогічним позовом до Господарського суду Запорізької області. але провадження у справі було закрито, т.я. ФОП ОСОБА_2 припинила свою діяльність як фізична особа-підприємець.

ТОВ « Праймерз» просить суд стягнути на його користь 10 000 грн., як безпідставно набуте майно, а також понесені нею судові витрати на оплату судового збору у сумі 1378 грн.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 і ТОВ «Праймерз» підтримав заявлені позовні вимоги і просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася. Судові повістки, направлені на адресу реєстрації відповідача повернуті до суду без вручення. Разом з тим, відповідачка була присутня у попередньому судовому засіданні 19.11.2015 року, і зверталася до суду з заявою про відкладення судового засідання 21.12.20215 року, а отже, їй відомо про наявність даної справи у провадженні суду. Між тим, відповідачка не повідомила суд про зміну свого місця перебування чи проживання, а тому відповідно до приписів ст. 77 ЦПК України вважається такою, що повідомлена про час і місце судового розгляду.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі матеріалами і доказами, ухваливши зі згоди позивача відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до такого висновку.

Судом установлено, що 06.11.2014 року згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №00947 позивачка ОСОБА_1 на рахунок відповідача внесла 2300 грн., як передплату за вікна ПХВ.

У подальшому ніяких договірних відносин між позивачкою і ФОП ОСОБА_2 не було, ніяких договорів щодо виконання якихось робіт чи надання послуг з останньою не укладалося і не виконувалося.

12.11.2014 року на поточний рахунок відповідача № 454 у ПАТ КБ «Приватбанк» ТОВ «Праймерз» перераховано грошові кошти у сумі 10000 грн., у якості оплати за вікна, при цьому ніяких договірних відносин з відповідачем не було.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно ст. 1213 ЦК України Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_2 без достатньої правової підстави набула майно ОСОБА_3 і ТОВ «Праймерз» у вигляді грошових коштів, які наче б то були внесені на оплату виготовлення вікон ПХВ.

20.04.20156 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис № 40552593про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-125цс13 від 4 грудня 2013р. з огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, фізична особа ОСОБА_2 незважаючи на припинення ФОП ОСОБА_2І,, несе відповідальність по зобовязанням останньої, і саме на неї має бути покладено обовязок повернення майна, набутого без достатньої правової підстави у вигляді грошових коштів позивачів.

Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі, доведені належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, і на користь позивачів необхідно стягнути 2300 грн. і 10 000 грн,, відповідно.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже, на користь позивачів підлягають стягненню понесені ними судові витрати на оплату судового збору у сумі 487,20 грн. і 1378 грн., що підтверджується платіжними документами. Які знаходяться у матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169,209, 212, 213,224-226 ЦПК України, ст.ст.1212,1213 ЦК України, суд, -

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 2300 грн., а також витрати понесені на оплату судового збору у сумі 487,20 грн.

Позов ТОВ «Праймерз» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1) на користь ТОВ «Праймерз» ( 69001, м. Запоріжжя, вул.. Перемоги,2) грошові кошти у сумі 10 000 грн., а також витрати понесені на оплату судового збору у сумі 1378 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.