Справа № 450/294/16-ц Провадження № 2/450/699/16
У Х В А Л А

СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ

"10" лютого 2016 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді-ОСОБА_1.
при секретарі-ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення боргу.

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення боргу в розмірі 734 421,63 грн. (сімсот тридцять чотири тисячі чотириста двадцять одна гривня шістдесят три копійки).

08.02.2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на транспортні засоби, які належать відповідачу ОСОБА_4 до набрання рішенням у справі законної сили. А саме на транспортний засіб марки марки МАN модель

F2000 19/403, 2- вантажний, рік випуску 1996, колір червоний, код шасі WМАТ 325471М207792, номер двигуна В211, держ.номер ВС 4940

СР; 2) марки МАN модель 35.364 VFRC, тип кузова Самоскид, рік випуску

2001, колір білий, код шасі (VІN) WМАТ46 ZZZ1L025760, номер двигуна

3769621І73В2С1, державний номер НОМЕР_1. Окрім цього позивач просить заборонити Регіональному сервісному центру МВС у Львівській області вчиняти будь-які дії щодо вказаних транспортних засобів.

В обґрунтуванні своїх вимог позивач спирається на те, що невжиття відповідних заходів може утруднити або взагалі не уможливити виконання рішення суду, оскільки відповідач в добровільному порядку повернути борг категорично відмовляється та у разі задоволення позову фактичне виконання судового рішення залежатиме від наявності у ОСОБА_4 належного йому майна на праві приватної власності. На даний час існує достатньо підстав, що стверджують намір відповідача ОСОБА_4 відчужити належне йому майно на користь третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Пленум ВСУ України у п. 4 Постанови "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року з метою правильного застосування норм закону розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки спір в судовому порядку не вирішено по суті, позивачем обґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення його прав та законних інтересів, враховуючи те, що вид забезпечення позову запропонований позивачем у заяві про забезпечення позову суд вважає частково співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, оскільки позивачем не представлено суду документів підтверджуючих належність вказаних ним автомобілів відповідачу на праві власності, суд прийшов до висновку, що вказане клопотання слід задоволити частково та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_4 в межах суми позову, яка становить 734 421,63 гр. (сімсот тридцять чотири тисячі чотириста двадцять одна гривня шістдесят три копійки).

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволити частково.

З метою забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення боргу, вжити заходи забезпечення позову до набрання рішенням суду по справі законної сили, шляхом накладення арешту в межах суми позову, яка становить 734 421,63 гр. (сімсот тридцять чотири тисячі чотириста двадцять одна гривня шістдесят три копійки) на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3.

Для забезпечення відповідності виконавчого документа надати наступні анкетні дані стягувача та боржника :

- Стягувач : ОСОБА_3, ідн. НОМЕР_2, місце проживання (реєстрації) м. Львів, вул. Тракт Глинянський, 153/27.

- Боржник : ОСОБА_4 , ідн. НОМЕР_3, місце проживання (реєстрації) : с. Муроване, вул. Молодіжна, 27 Пустомитівський район Львівська область.

Копію ухвали суду направити ВДВС Пустомитівського РУЮ для виконання. Ухвала набирає законної сили в день її проголошення 10.02.2016 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік з дати її постановлення.

Копію ухвали суду після її виконання направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1