Справа № 361/3074/15-ц Головуючий у І інстанції Петришин Н. М.
Провадження № 22-ц/780/1063/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 10.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2015 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи учасників судового процесу, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 25.01.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено строковий кредитний договір № К2ХRRХ23730217 строком дії з 25.01.2007 року по 25.01.2008 року, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 2111,40 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а Позичальник зобов'язався вчасно сплачувати грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов Договору.

Однак відповідач неналежним чином не виконував умови Договору, в зв'язку з чим, станом на 10.03.2015 рік має заборгованість у розмірі 38 638,10 грн., яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом 11 553,36 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 258,65 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 24 509,99 грн., а також штрафів відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1816,10 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі заявник просить рішення суду скасувати у звязку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права та ухвали нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк».

Зокрема, апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що строк позовної давності ПАТ КБ «ПриватБанк» не порушено, оскільки позичальник частково сплачував кредитну заборгованість, що є наслідком переривання строку позовної давності. Так, судом першої інстанції не було досліджено розрахунок заборгованості, згідно якого вбачається, що позичальник провів останній платіж 27.02.2015 року.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду залишенню без змін, з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права з пропуском погодженої між сторонами позовної давності.

Колегія суддів з такими висновками погоджується, оскільки вони ґрунтуються на обставинах, встановлених по справі та відповідають вимогам чинного законодавства.

Як встановлено судом, 25.01.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено строковий кредитний договір № К2ХRRХ23730217 строком дії з 25.01.2007 року по 25.01.2008 року, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 2111 грн. 40 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а Позичальник зобовязався вчасно сплачувати грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов Договору.

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що ознайомлений та згоден з Умовами кредитування, які були надані йому в письмовій формі. Також відповідач погодився, що підписана ним заява разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір.

Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що у звязку із неналежним виконанням своїх зобовязань за Договором у відповідача перед Банком виникла заборгованість, яка станом на 10 березня 2015 рік становить 38 638 грн. 10 коп., яка складається із:

- заборгованості за відсотками 11 553,36 грн.;

- заборгованості по комісії за користування кредитом 258,65 грн.;

- пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3. Умов та правил надання банківських послуг 24 509,99 грн.;

- штрафу (фіксована частина) 500 грн.;

-штрафу (процентна складова) 1816,10 грн.

При апеляційному перегляді справи встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовані статтями 1049, 1052, 1054 Цивільного кодексу України, що встановлюють обов'язок позичальника повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитними грошима у строк та в порядку, що встановлені договором.

Крім того, до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні правила зобов'язального права, передбачені статями 525, 526-527,530 вказаного Кодексу, за якими зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В той же час, положеннями статті 256 ЦК України визначено поняття позовної давності як строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статей 257-258 ЦК України, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки, спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік.

Стаття 259 ЦК України визначає, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згіно п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту, термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

У заяві позичальника, копія якої долучена до справи, боржник своїм підписом підтвердив згоду з Умовами надання споживчого кредиту фізичнім особам («Розстрочка Стандарт»), які були йому надані у письмовій формі; погодився з тим, що ця заява разом із запропонованими банком Умовами та тарифами складає кредитно-заставний договір.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 своєї постанови від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

З матеріалів справи вбачається, що 25.01.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено строковий кредитний договір № К2ХRRХ23730217 строком дії з 25.01.2007 року по 25.01.2008 року.

З урахуванням наведеного, на думку судової колегії, право вимоги у Банку відносно неналежного виконання кредитних зобов'язань боржником виникло з 25.01.2008 року.

Однак, Банк звернувся до суду з позовом поза межами встановленого договором пятирічного строку в квітні 2015 року.

За таких обставин судова колегія вважає, що вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором заявлені Банком з пропуском строку позовної давності, при цьому позивач не просив поновити строк звернення до суду та не надав суду обґрунтованих доказів щодо наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Також колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо переривання строку позовної давності, оскільки внесений відповідачем платіж 27.02.2015 року, на який посилається апелянт, був здійснений після спливу пятирічного строку після закінчення дії кредитного договору, та крім того даний платіж не може бути розглянутий як підстава для переривання строку позовної давності, оскільки він не був здійснений відповідачем у добровільному порядку.

Решта доводів апеляційної скарги не ґрунтується на доказах та законі і не спростовують висновків суду.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: