Справа № 301/291/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2016 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

17 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 18 грудня 1995 року помер його батько ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 65.

Після смерті батька позивача відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в с. Довге, вул. Маркусів, 32 Іршавського району Закарпатської області.

За життя спадкодавець заповіту не залишив, що підтверджується довідкою Довжанської сільської ради № 02-12/65 від 02.02.2016 року.

Позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину за померлим батьком, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, також на день смерті спадкодавця проживав та був зареєстрований разом з ним. Відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 також прийняли спадщину, але не претендують на спадкове майно.Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлим, відсутні.

Житловий будинок належав спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 30 липня 1975 року, виданого на підставі рішення виконкому Довжанської сільської ради № 10 від 22 березня 1974 року, що стверджується довідкою Іршавського БТІ № 732 від 08.02.2016 року.

При зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що відсутній оригінал свідоцтва про право на спадщину. Через відсутність правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, ОСОБА_1 вимушений звернутись до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна.

Просить суд визнати право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, розташованих за адресою: с. Довге, вул. Маркусів, 32 Іршавського району Закарпатської області, в цілому.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву, якою позов підтримав, просив його задовольнити з мотивів, наведених у заяві, а справу розглянути в його відсутності (а. с. 24).

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, подали заяви, якими позов визнали, не заперечили проти визнання права власності за позивачем, а справу просила розглянути в їх відсутності (а.с. 25, 26).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 18 грудня 1995 року помер батько позивача ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 019532 за актовим записом № 65 (а. с. 12).

Після смерті батька позивача відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку і надвірних споруд, що розташовані за адресою: с. Довге, вул. Маркусів, 32 Іршавського району Закарпатської області.

За життя спадкодавець заповіту не залишив, що стверджується довідкою Довжанської сільської ради № 02-12/65 від 02.02.2016 року (а. с. 4).

Позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину за померлим батьком, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, також на день смерті спадкодавця проживав та був зареєстрований разом з ним, що стверджується довідкою Довжанської сільської ради № 02-12/63 від 02.02.2016 року (а. с. 5). Відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 також прийняли спадщину, але не претендують на спадкове майно, що стверджується заявами (а. с. 25, 26).

Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлим, відсутні.

Житловий будинок належав спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 30 липня 1975 року, виданого на підставі рішення виконкому Довжанської сільської ради № 10 від 22 березня 1974 року, що стверджується довідкою Іршавського БТІ № 732 від 08.02.2016 року (а. с. 7).

При зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що відсутній оригінал свідоцтва про право на спадщину. Через відсутність правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, ОСОБА_1 вимушений звернутись до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна.

У відповідності до ст. ст. 548 та 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 548 та 549 ЦК України (в ред. 1963 року), суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані за адресою: с. Довге, вул. Маркусів 32 Іршавського району Закарпатської області, в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Золотар М.М.