Справа № 182/5800/15-ц
Провадження № 2/0182/211/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.01.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Рунчевої О. В.

секретаря - Смикової Ю. В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади в особі Нікопольської міської ради, про визнання права власності у порядку спадкування за законом та встановлення факту спільного проживання одніє сім'єю,-

ВСТАНОВИВ:

13.08.2015 року позивач звернулася до суду із позовною завою до Територіальної громади в особі Нікопольської міської ради, про визнання права власності у порядку спадкування за законом та встановлення факту спільного проживання одніє сім'єю, мотивуючи наступним.

Він перебував у шлюбі з ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5 з 25.10.1995 року до 26.10.1999 року. Шлюб між ними було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-КИ № 141641 виданим 26.10.1999 року.

Хоча шлюб між ними було розірвано, через деякий час, а саме з січня 2000 року вони з ОСОБА_6 знову почали жити однією сімєю як чоловік та дружина, вести спільне господарство, мали спільний бюджет.

Вони разом проживали в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_6 та її матері ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності по ? частині кожній на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 28.07.1994 року Комітетом комунальної власності м. Нікополя, зареєстрованого в Нікопольському МБТІ за реєстровим № 15-3548-7.

03.11.2013 року ОСОБА_6 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частини вищевказаної квартири.

За життя ОСОБА_6 заповіту не склала.

На день смерті ОСОБА_6 разом з нею за однією адресою була зареєстрована та проживала її мати, ОСОБА_4, яка спадщину після смерті доньки у вигляді ? частини квартири прийняла, згідно положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

ОСОБА_7 дітей не мала.

17.01.2015 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді: ? частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи позицію ст. 1218 ЦК України, прийнята ОСОБА_4, спадщина у вигляді 1/2 частини квартири після смерті ОСОБА_6 також увійшла до загального складу спадщини.

За життя ОСОБА_4 не склала заповіту.

Він - позивач, в період з січня 2000 року до дня смерті ОСОБА_4 проживав з нею однією сімєю, як з матірю його померлої дружини, та вважає, що відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом після її смерті.

Інших спадкоємців ОСОБА_4І не має.

В передбачений законом строк він звернувся до нотаріальної контори приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4. За його заявою було заведено спадкову справу № 70/2015.

Листом № 745/02-14/70/2015 від 20.07.2015 року приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_8 розяснив йому, що не може видати мені свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 у звязку з тим, що ним не доведені родинні відносини зі спадкодавцем та рекомендував для вирішення спадкових прав звернутися до суду.

Зазначає, що прожив з ОСОБА_4 однією сімєю п'ятнадцять років до часу відкриття спадщини. Вони проживали спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в належній їм квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, були повязані спільним побутом, мали спільний бюджет.

Після смерті ОСОБА_6 він залишився проживати з її матірю, доглядав за нею, купував продукти та готував їжу, купував медикаменти, одяг, необхідні засоби особистої гігієни.

Після смерті ОСОБА_4 він повністю взяв на себе обовязки по її похованню та організацію поминального обіду. Крім того, на його імя КП «Ритуальна служба» видала Свідоцтво про поховання № 193 та ним було підписано та оплачено договір-замовлення на організацію та проведення поховання, оплачено придбання необхідних атрибутів похоронного процесу, що підтверджується Додатками № 1 та № 2 до договору-замовлення.

На підставі викладеного, просить встановити факт спільного проживання його - ОСОБА_3 та спадкодавця ОСОБА_4 однією сімєю в період з січня 2000 року до часу відкриття спадщини - 17.01.2015 року та визнати за ним право власності на квартиру, загальною площею 74,6 кв.м., житловою площею 42,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 17.01.2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Допитані у судовому засіданні у якості свідків, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, кожен окремо суду пояснили, що позивач дійсно після розірвання шлюбу з ОСОБА_6 проживав з нею однією сім?єю до дня її смерті. Потім проживав однією сім?єю зі своєю тещею ОСОБА_4, матір?ю ОСОБА_12, доглядав її до самої смерті, купував ліки, продукти, готував їжу. Після смерті ОСОБА_4 він повністю взяв на себе обовязки по її похованню та організацію поминального обіду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 256 ЦПК України, ст.ст.1218, 1258,1264 ЦК України.

У судовому засіданні встановлено наступне.

ОСОБА_3 з 25.10.1995 року до 26.10.1999 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5. Шлюб між ними було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-КИ № 141641 виданим 26.10.1999 року. (а.с. 10-11).

Через деякий час, а саме з січня 2000 року позивач з ОСОБА_6 знову почали жити однією сімєю як чоловік та дружина, вести спільне господарство, мали спільний бюджет.

Вони разом проживали в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_6 та її матері ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності по ? частині кожній на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 28.07.1994 року Комітетом комунальної власності м. Нікополя, зареєстрованого в Нікопольському МБТІ за реєстровим № 15-3548-7. (а.с. 6,7,9).

Позивач проживав спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в належній їм квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, були повязані спільним побутом, мали спільний бюджет.

03.11.2013 року ОСОБА_6 померла. (а.с. 12).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з: ? частини вищевказаної квартири.

За життя ОСОБА_6 заповіту не склала.

ОСОБА_7 дітей не мала.

На день смерті ОСОБА_6 разом з нею за однією адресою була зареєстрована та проживала її мати, ОСОБА_4, яка спадщину після смерті доньки у вигляді ? частини квартири прийняла, згідно положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

17.01.2015 року ОСОБА_4 померла. (а.с. 43). Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді: ? частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.(а.с. 22-25).

Враховуючи положення ст.ст. 1218, 1268 ЦК України, прийнята ОСОБА_4, спадщина у вигляді 1/2 частини квартири після смерті ОСОБА_6 також увійшла до загального складу спадщини.

За життя ОСОБА_4 заповіту не склала.

Спадкоємців першої, другої та третьої черги за законом немає, тому відповідно до статті 1264 ЦК України право на спадщину після смерті ОСОБА_4 отримують особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини.

Позивач, в період з січня 2000 року до дня смерті ОСОБА_4 проживав з нею однією сімєю, як з матірю його померлої дружини, та вважає, що відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом після її смерті. Позивач зазначає, що прожив з ОСОБА_4 однією сімєю п'ятнадцять років до часу відкриття спадщини.

Факт проживання позивача однією сім?єю з померлою ОСОБА_4 також підтверджується довідкою № 465 Квартального комітету № 17 від 31.07.2015 року, згідно якої ОСОБА_4 до дня смерті 17.01.2015 року мешкала за адресою м. Нікополь, вул. Комсомольська, б. 6. (а.с. 8).

Також, згідно акту № 466 Квартального комітету № 17 від 31.07.2015 року, ОСОБА_4 , постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 22.12.1989 року по день смерті 17.01.2015 року; ОСОБА_6 постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24.04.1998 року по день смерті 03.11.2013 року. Разом з ними з 1998 року без реєстрації поживав і проживає до цього часу чоловік ОСОБА_6 ОСОБА_3 (а.с. 13).

В передбачений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4. За його заявою було заведено спадкову справу № 70/2015.(а.с. 53-68).

Листом № 745/02-14/70/2015 від 20.07.2015 року приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_8 розяснив йому, що не може видати мені свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 у звязку з тим, що ним не доведені родинні відносини зі спадкодавцем та рекомендував для вирішення спадкових прав звернутися до суду (.а.с 5).

Після смерті ОСОБА_6 позивач залишився проживати з її матірю, доглядав за нею, купував продукти та готував їжу, купував медикаменти, одяг, необхідні засоби особистої гігієни.

Після смерті ОСОБА_4 він повністю взяв на себе обовязки по її похованню та організацію поминального обіду. Крім того, на його імя КП «Ритуальна служба» видала Свідоцтво про поховання № 193 та ним було підписано та оплачено договір-замовлення на організацію та проведення поховання, оплачено придбання необхідних атрибутів похоронного процесу.

Викладені вище обставини підтверджуються залученими до матеріалів справи додатками наданими КП «Ритуальна служба», чеками, світлинами та поясненнями свідків. (а.с. 14-19, 78-79).

Відповідно до пункту 21 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

Отже, суд вважає встановленим факт спільного проживання однією сім?єю ОСОБА_3 р. з ОСОБА_4 з січня 2000 року по день її смерті, тобто по 17.01. 2015 року.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Судом встановлено факт спільного проживання ОСОБА_3 з померлим спадкодавцем ОСОБА_4 з січня 2000 року по день смерті 17.01. 2015 року, тобто понад п?ять років, тому суд вважає, що ОСОБА_3 набув право на спадкування після смерті ОСОБА_4 як спадкоємець четвертої черги по закону.

Оскільки позивач являється спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4, прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268, ч. 3 ст. 1269 ЦК України, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 визнати за ним право власності на квартиру загальною площею 74,6 кв.м., житловою площею 42,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 17 січня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, ст.ст.1218,1258,1264 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Територіальної громади в особі Нікопольської міської ради, про визнання права власності у порядку спадкування за законом та встановлення факту спільного проживання одніє сім'єю- задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_3 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру загальною площею 74,6 кв.м., житловою площею 42,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 17 січня 2015 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції потягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_13