Провадження № 2/761/7374/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції місті Києві про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зняття арешту з рухомого майна, а саме: автомобіля марки «CHEVROLET» державний номерний знак НОМЕР_4, та автомобіля марки «ГАЗ 33021» держанивний номерний знак НОМЕР_5, що належать померлому ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є дружиною померлого чоловіка ОСОБА_2, якому належали автомобілі: марки «CHEVROLET» д.н.з. НОМЕР_4 та марки «ГАЗ 33021» д.н.з. НОМЕР_5. У зв'язку з відкриттям спадщини звернулась до державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори, від якого дізналась що на вказані автомобілі накладено арешти.

Позивачці стало відомо, що арешт на належне рухоме майно накладений рішенням державної виконавчої служби Шевченківського районну м. Києва, відповідно до виконавчого листа №3-10933 Шевченківського районного суду м. Києва, винесеного на підставі постанови АА 855390 від 30.05.2005 року.

Оскільки накладений арешт на спірне рухоме майно порушує права позивача на розпорядження власністю, остання просить скасувати арешт та заборону відчуження з рухомого майна, а саме: автомобіля марки «CHEVROLET» державний номерний знак НОМЕР_4, та автомобіля марки «ГАЗ 33021» держанивний номерний знак НОМЕР_5, що належать ОСОБА_2.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та позов просила задовольнити, додатково зазначивши, що про винесення постанови Шевченківським районним судом м. Києва про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та несплачений штраф по даній справі дізналась лише при оформленні спадщини. При зверненні до ДВС у Шевченківському районні м. Києва щодо звільнення автомобілів з-під арешту, дізналась що документи та матеріали по даній справі не збереглись.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, будь-яких заперечень на позов та заяву про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року та прийняла спадщину після смерті останнього, як спадкоємець першої черги за законом, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 належить автомобіль марки «ГАЗ 33021» держанивний номерний знак НОМЕР_5, кузов НОМЕР_6 та на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 автомобіль марки «CHEVROLET» моделі «ТAKUMA» державний номерний знак НОМЕР_4, кузов НОМЕР_9.

Між тим, згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на майно ОСОБА_2 накладено усі типи обтяжень, зокрема на транспортний засіб марки «CHEVROLET» моделі «ТAKUMA» державний номерний знак НОМЕР_4, кузов НОМЕР_9 та транспортний засіб марки «ГАЗ 33021» держанивний номерний знак НОМЕР_5, кузов НОМЕР_6 (а.с. 6-7).

Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва у справі №3-10933/05 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50,00 грн. (а.с. 5).

Листом від 05.10.2016 № б/н року начальник Шевченківського РВ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоцій Б.І. повідомив про те, що перевірити факт перебування виконавчого документа на виконанні у Відділі та підстави накладення арешту на зазначене рухоме майно не виявляється можливим, оскільки журнали реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям в 2005 році та виконавчі провадження, завершені по 2012 рік, відповідно до вимог п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, знищені у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В порушення вказаних вимог закону, при закінченні виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника ОСОБА_2, державним виконавцем не знято.

Оскільки, виконавче провадження, що було відкрите за заявою стягувача ДВС у Шевченківському районі м. Києва, знищене за терміном зберігання як таке, що завершене, то настають наслідки завершення виконавчого провадження зі скасуванням арешту з майна позивачів, оскільки існування арешту накладений на зазначені транспортні засоби унеможливлює реалізацію позивачем свого права набуття права власності, як спадкоємця за законом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1281 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ст. 37, ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній станом на момент завершення виконавчого провадження) виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення. У разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно ізстаттею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням терміну зберігання, що підтверджується листом від 05.10.2016 року № б/н Шевченківського РВ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт,належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, судом достовірно встановлено, що транспортні засоби, на які накладено арешт належать померлому ОСОБА_2, враховуючи вищевикладені обставини та накладення арешту на спірне майно перешкоджає ОСОБА_1, як спадкоємцю першої черги за законом, здійснювати право користування та розпорядження цим майно, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, а саме: скасувати арешт та заборону відчуження з транспортного засібу марки «CHEVROLET» моделі «ТAKUMA» державний номерний знак НОМЕР_4, кузов НОМЕР_9 та транспортного засібу марки «ГАЗ 33021» держанивний номерний знак НОМЕР_5, кузов НОМЕР_6.

Керуючись ст. ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 218 ЦПК України ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати арешт та заборону відчуження з рухомого майна: транспортний засіб марки «CHEVROLET» моделі «ТAKUMA» державний номерний знак НОМЕР_4, кузов НОМЕР_9 та транспортний засіб - марки «ГАЗ 33021» держанивний номерний знак НОМЕР_5, кузов НОМЕР_6, що належать ОСОБА_2, та який було накладний згідно виконавчого листа №3-10933 Шевченківського районного суду м.Києва , винесено на підставі постанови АА 855390 від 30.05.2005 року.

Стягнути з відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції місті Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі - 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: