У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Парінової І.К., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аско» про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5, на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 12 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, у якому просив розірвати договір оренди землі, укладений 30 листопада 2007 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аско» (далі - ТОВ «Торговий дім «Аско») та зобов'язати останнього повернути належну йому, позивачу, на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,35 га, що знаходиться на території Яблунівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області.

Позивач посилався на те, що у п. 7 спірного договору сторони передбачили, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 344 грн 79 коп., що становить 1,5% від нормативно-грошової оцінки землі. У зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, а саме: підвищенням індексу споживчих цін, збільшенням тарифів на газ для населення, девальвацією гривні, він 12 травня 2015 року звернувся до відповідача із листом, у якому просив переглянути розмір орендної плати та погодити її на рівні не нижчому, ніж 16 центнерів зерна, починаючи з 1 січня 2015 року, або у разі незгоди - погодитись на розірвання договору оренди, однак жодної відповіді на вказаний лист він не отримав. Позивач просив у зв'язку з істотною зміною обставин на підставі ст. 652 ЦК України розірвати договір оренди землі.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 12 січня 2016 року, узадоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони користувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суди правильно встановили характер спірних правовідносин і застосували до них норми матеріального права, які їх регулюють та виходячи із цього, дійшли обґрунтованого висновку про те, що зазначені позивачем обставини, а саме: підвищенням індексу споживчих цін, збільшенням тарифів на газ для населення, девальвація гривні, не є істотною зміною обставин у розумінні ст. 652 ЦК України, а тому відсутні підстави для розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки позивачу.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити, рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук І.К. Парінова
О.В. Попович

Колегія суддів: